±Je tillfilllen till studier af norra polartrakternas däggdjur och fåglar, som gifvit anled- 

 ning till detta arbete, grunda sig på trenne sommarfärder till polarländerna. Som del- 

 tagare i professor A. E. Nordenskiölds färd till Grönland år 1883, professor A. G. 

 Nathoests expedition till Spetsbergen och Kung Karls land 1898 och slutligen som ledare 

 af 1900 års zoologiska polarexpedition har jag under dessa färder fått tillfälle att besöka 

 västra och östra Grönland, Jan Mayen, Beeren Eiland, Spetsbergen, Kung Karls land och 

 Giles' land. Då 1900 års expedition utgick uteslutande i zoologiskt syfte, blef jag där- 

 under i tillfälle att göra de mest omfattande undersökningar rörande den högre djur- 

 världen. Särskildt rikt tillfälle till studier gafs under den långa vistelsen bland polarisen 

 under färden mellan Spetsbergen och Grönland. 



Det har under dessa resor visat sig, att det högre djurlifvet i hafvet och särskildt 

 fågellifvet är i hög grad beroende af isen. Där polarländernas kuster under sommar- 

 månaderna i regel äro fria från is och intet isbälte skiljer dem från det öppna hafvet, där 

 samla sig ishafvets fågelskaror sommartiden för att häcka, under det de egentliga hafs- 

 fåglarna i regel saknas eller äro fåtaliga vid de kuster, som vanligen året om äro om- 

 gifna af polarisen. Sålunda förekomma dessa hafvets fåglar i otaliga skaror på Beeren 

 Eiland och Jan Mayen samt vid västra Grönland och västra Spetsbergen, under det de 

 saknas eller uppträda på få ställen vid det isomgärdade nordöstra Grönland, östra Spets- 

 bergen och Kung Karls land. ^) Vid nordöstra Grönland norr om Liverpoolkusten finner 

 man sålunda vanligen endast sjöfågelarter, som trifvas och häcka vid de inre fjordarna 

 eller i insjöar. Vid östra Spetsbergen är fågellifvet också relativt fattigt, likaså vid Kung- 

 Karls land, och på det atlägsna Giles' land anträffades endast en där häckande fågelart. 



Af däggdjur iakttogs isbjörnen eller färska spår af denne nästan endast vid de 

 kuster, som i regel året om beröras af polarisen och ute bland den brustna isen äfven 

 midt i hafvet. Kring ishafsländernas kuster och inne i fjordarna anträffades endast tvenne 

 sälarter, ^) förutom hvalrossen, som i ringa antal ännu finnes såväl vid Grönlands sou^ 

 vid Spetsbergens kuster. Ute i hafvet mellan Spetsbergen och Grönland lefva tre sälarter, 

 hvilka ännu förekomma i stort antal. 



Landdäggdjuren äro rikast representerade på östra Grönland, där, förutom isbjörnen, 

 sju arter finnas. Denna rikedom på landdäggdjur på östra Grönland är så mycket märk- 



^) Härifrän göra Pagophila eburnea och stundom äfven Rissa tridactyla undantag. 



^) Ett undantag härifrän är södra och västra Grönland, där tre arter lefva under land. 



