1& G. KOLTHOFF, OM NOERA POLARTEAKTERNAS DÄGGDJDE OCH FÅGLAR. 



Den af mig fällda vargen hade i magen endast tre alldeles hela lemlar. Skinnet 

 förvaras i Biologiska museet i Stockholm och skelettet på Zool. Riksmuseet i Stockholm. ^) 



Vulpes lagopus (L.). 



Fjällräfven påträffades flerstädes på västra Grönland under den Nordenskiöldska 

 expeditionen 1883. Allmännast syntes han vara vid Kap York (omkr. 76°6' n. br.), där 

 han mest tycktes uppehålla sig vid de där förekommande stora rotgeskolonierna. 



På östra Grönland, där polarräfven, enligt berättelser af föregående expeditioner, 

 förr i tiden varit mycket allmän, gjorde jag samma iakttagelser som Nathorst året före 

 mig, nämligen att räfven var mycket sällsynt. Vi sågo där under hela färden ingen räf. 

 Den enda färska lämningen efter detta djur, som iakttogs, var ett färskt spår, som sågs 

 vid Mackenziebukten den l:sta augusti. Vid Myskoxfjorden anträffades en öfvergifven 

 räflya, utanför hvilken vi funno tvenne fötter af en myskoxkalf och foten af en ung hare. 



Nathorst berättar (Två somrar, II, sid. 324) om en räflya på Marias ö i Kung 

 Oscars fjord, utanför hvilken bland annat fanns vingen af en fjälluggla. 



Som Nathorst redan påpekat, har man utan tvifvel att söka orsaken till räfvens 

 starka decimering på östra Grönland i polarvargens invandring därstädes. 



På Jan Mayen var polarräfven mycket allmän, och en familj var bosatt under öster- 

 rikarnes gamla hus. När vi bultade i väggen eller golfvet, läto djuren inunder höra ett 

 skällande läte. 



Under Nathoests expedition 1898 iakttogs räfven fåtalig på Beeren Eiland, där 

 både den hvita och den blå formen sågos. På Spetsbergen var han allmän, särskildt 

 kring Andrées ballonghus, och den blå varieteten syntes där oftast. Under 1900 års 

 expedition anträffades den 17 juni vid Coal Bay (Isfjorden) en räflya, utanför hvilken 

 flera omkring en vecka gamla ungar lågo döda. Tvenne af dessa ungar medtogos af mitt 

 folk, som funnit dem. När min son Kjell en stund senare närmade sig lyan, såg han 

 den gamla räfven afhämta och bära bort de andra döda ungarna. En ren, som fälldes 

 vid Coal Bay den 17 juni, men ej kunde afhemtas samma dag, var följande morgon an- 

 gripen af räfvar. 



Märkligt är, att Malmgren ej synes ha iakttagit några blåräfvar på Spetsbergen. 

 Han säger, att alla räfvar i slutet af augusti, sedan de börjat anlägga vinterdräkt, voro 

 hvita. ^) De flesta af mig därstädes iakttagna räfvar voro emellertid blåräfvar. 



På Kung Karls land sågos flere räfvar, och den 9 augusti iakttog jag tre sådana, 

 hvilka voro i hög grad olika färgade. En af dessa var alldeles hvit, en annan så mörk, att 

 han verkade svartgrå och en tredje var gulbrun. Det är emellertid möjligt, att denne sist- 

 nämnde blifvit nedsmord med något färgande ämne och däraf fått sitt besynnerliga utseende. 



På Giles' land iakttogos ej spår af räf, men väl på Karl XII:s ö. 



Egendomligt är, att räfvarna på det af människor så sällan besökta Kung Karls 

 land voro vida skyggare än på Spetsbergen. 



^) Sista åren ha tvenne vargar af norska fångstmän hemförts från östra Grönland. En af dessa för- 

 varas i Tromsö museum. 



-) Öfversikt af Kongl. Vetenskaps- Akademiens förhandlingar 1863, p. 130. 



