20 G. KOLTHOFF, OM NORRA POLARTRAKTERNAS DÄGGDJUR OCH FÅGLAR. 



västkust, åtminstone upp till Upernivik, och att den finnes vid ostkusten åtminstone upp 

 till Anomagsalik. 



I Fauna Arctica p. 65 uppgifves det, att Lernerexpeditionen 1898 erhöll ett han- 

 exemplar omkring 20 sjömil väster om Ross' ö vid Spetsbergen. Då denna art emellertid 

 förut är okänd vid Spetsbergen, och Lernerexpeditionens uppgifter rörande de högre djuren 

 i flere fall visat sig vara mindre pålitliga, torde arten ej böra upptagas som funnen vid 

 Spetsbergen förrän uppgiften genom undersökning af det hemförda djuret, eller delar däraf, 

 blifvit kontrollerad. 



Phoca groenlandica Möller. 



Grönlandssälen är af mig aldrig anträffad under land eller inne i polarländernas 

 fjordar. Detta är så mycket märkligare, som det allmänt uppgifves från Grönland, att 

 den såväl sommartiden som under senhösten skall komma in under land, och att den, 

 åtminstone höstetid, äfven går in i fjordarna. Winge säger, ^) att den i maj eller juni 

 kommer in till kusten och uppehåller sig där till mot slutet af juli. Jag såg ungar af 

 den, fångade af eskimåer ute i Davis sund söder om Julianehaab i juni 1883, men dessa 

 voro tydligen fångade rätt långt ute till sjös. Under hela färden längs Grönlands väst- 

 kust i juni och juli månader sågs den ej alls, och jag sökte den äfven förgäfves under 

 färden öfver Melville bay. Så stark dimma var emellertid rådande under sistnämnda 

 färd, att utsikten från fartyget i regel var mycket inskränkt. 



Långt inne bland den grofva polarisen eller mellan de stora isflaken har jag heller 

 aldrig iakttagit grönlandssälen, och det synes vara tydligt, att den ej går så långt in i 

 isen eller så långt mot polen som Phoca foetida. 



Talrikast träffades denna art bland gles och klen, sönderbruten is i yttre isbandet, 

 och ofta så nära öppna hafvet, att dyningar från detta voro märkbara. Där sågs han 

 under resan mellan Spetsbergen och Grönland år 1900 i skaror på tusendetal. 



Den 6 juni 1900 träffades han i stort antal uppkrupen på isflaken å ett helt smalt 

 isband söder om Beeren Eiland. Alla, som sågos och fälldes där, voro unga djur, som 

 ännu buro den småfläckiga dräkten. Enligt Nathorst funnos däremot såväl gamla som 

 unga djur i de flockar, som iakttogos på ungefär samma område den 5 juni 1882. ^) 



Öster om Spetsbergen sågs han i stort antal under 1898 års expedition bland den 

 glesa, klena isen, men iakttogs ej bland den tätare och gröfre isen norr om Spets- 

 bergen. Däremot sågos flockar af grönlandssäl i det isfria vattnet utanför Liefdebay den 

 25 augusti samma år. 



Grönlandssälen uppträder på ett helt annat sätt än de öfriga nordiska sälarterna. 

 Man ser honom alltid i täta flockar. Stundom kan man iakttaga den ena flocken efter 

 den andra simma fram under hafsytan med stor hastighet, liksom delfiner. Han visar sig 

 då endast för ett ögonblick öfver vattenbrynet, hvarunder han liksom på lek häftigt slår 

 i vattnet. Dag efter dag kan man sålunda iakttaga dessa djur, utan att man ser en enda 



') Grönlands Pattedyr, p. 441. 



2) Bih. till Vet. Akad. Handl. Bd 9, N:o 2, p. 11. 



