34 G. KOLTHOFF, OM NORRA POLARTRAKTERNAS DÄGGMtjE OGH FÅGLAR. 



Plectrophanes lapponicus (L.). 



Lappsparfven, som enligt Winge är allmän på Grönlands västkust, där han finnes 

 upp till Upernivik, och äfven finnes på landets östra kust, går dock ej långt mot norden. 

 Jag sökte honom 1883 förgäfves norr om Kap York på västkusten. Talrikast träffades 

 han vid Aulaitsivikfjordens inre, där han häckade mycket allmänt. På ostkusten är han 

 enligt Winge funnen häckande vid Angmagsalik (Konung Oscars hamn), och den tyska 

 expeditionen iakttog honom 1870 dels vid Sabineön (den 9 och 16 maj), dels på Shan- 

 nonön, där två exemplar — hanar i sommardräkt — skötos den 25 juli. 



Plectrophanes nivalis (L). 



Snösparfven finnes talrik på Grönland. Längs detta lands västra kust var han 

 allmän på alla af mig besökta lokaler upp till norr om Kap York. Lika vanlig var han 

 äfven på Ostgrönland, där han tycktes tilltaga i antal ju längre man kom in åt landet. 

 På Jan Mayen var han mindre talrik, och på Beeren Eiland var han under mitt besök 

 1898 så sällsynt, att jag iakttog endast ett exemplar. Mina kamrater sågo dock där några 

 flere, och han tyckes ha varit talrikare under Svpenanders besök på ön 1899. På Spets- 

 bergen är ' han mycket allmän, och han var vanlig häckfågel äfven på Kung Karls land. 

 Däremot iakttogs han ej på Giles land, men väl på Karl XII:s ö. 



Ar 1898 hade snösparfven i regel halfvuxna ungar den 1 juli, och den 14 i 

 samma månad sågos utflugna ungar, medan Nathokst 1882 iakttog en sådan vid Midter- 

 huken i Belsund redan den 30 juni. Ungarna matades med flugor, hvilka de gamla fåg- 

 larna uppsökte på fuktiga ställen. Vid flera tillfällen förvånades jag öfver den lätthet, 

 hvarmed snösparfvarna fångade den ena flugan efter den andra på ställen, där jag med 

 min insektshåf förgäfves sökte erhålla några sådana. 



Den sena våren på Spetsbergen 1900 hade försenat snösparfvens häckning i hög 

 grad. I medio af juni månad byggde fåglarna då ännu på sina bon, och i bon, som an- 

 träffades den 16 juni, funnos ännu ej ägg. 



Acanthis linaria (L.). 



Denna den vanliga grönländska gråsiskan, som man under namn Acanthis (Canna- 

 bina) linaria var. rostrata Coues velat skilja frän den europeiska hufvudformen, är van- 

 ligen något mörkare till färgen än denna. Den synes mig dock knappt kunna skiljas 

 från stora mörka exemplar från Sverige. Winge, som undersökt ett större antal, delar 

 denna min åsikt. ^) Troligen är denna varietet lika litet konstant skild som alla de öfriga, 

 hvilka alla öfvei^gå i hufvudformen. 



') Grönlands fugle, p. 289. 



