40 G. KOLTHOFF, OM NORRA POLARTRAKTERNAS DÄGGDJUR OCH FÅGLAR. 



otydligt band, som sträcker sig bort mot nacken. Strupen nästan enfärgadt rostgul med 

 hvit inblandning. Pä halsen och bröstet är den rostbruna eller rostgula färgen öfver- 

 vägande, och den svarta bildar där bredare tvärband eller fläckar. Buken är ljust rostgul 

 med glesa svai'ta tvärfläckar och inblandade hvita fjädrar. Sidorna äro af bukens färg 

 eller något mörkare, med tätare svarta fläckar och vattring. Handpennorna hvita med 

 svarta spolar, arrapennorna hvita med hvita spolar, öfre vingtäckfjädrarna af ryggens 

 färg, undre vingtäckarna hvita. Stjärtpennornas öfre del till mer än hälften af sin längd 

 hvit. Det hvita sträcker sig längst ned i utfanet och på yttersta fjädrarna till ^4 af 

 dessas längd. Ytterst är stjärten brunsvart med antydning till hvit kant i spetsen. De 

 öfre stjärttäckarna af ryggens färg, de undre af bukens. Benen och fötterna smutsigt 

 hvita. Näbbet och klorna svarta. Näbbets längd från fjädergränsen 10 mm.; höjd öfver 

 framkanten af näsborrarna 8 mm. ; bredd öfver samma ställe 8,5 mm. 



De uppmätta 6 gamla honorna varierade i längd mellan 424 och 430 mm. Vingen 

 220—225 mm. Stjärten 125—131 mm. 



De erhållna honorna, alla fällda i juni månad, varierade såtillvida, att ett par af 

 dem hade gråvattrade fjädrar inblandade på r3'ggen och bland vingarnas öfre täckfjädrar. 

 Stjärtpennornas färg varierade mycket, i det att det hvita på de flesta exemplaren ej 

 sträckte sig så långt ned, och hos två af dem saknades det hvita i yttre stjärtpennornas 

 yttre fan. 



Afven hvad skelettbyggnaden beträifar skiljer sig spetsbergsripan så mycket från 

 den typiska L. mutus, att den endast på grund däraf synes mig böra betraktas som skild 

 art. De delar af skelettet, som utgöra fäste för flygmusklerna, äro mindre utvecklade. 

 Bröstbenet är svagare, lika stort som eller mindre än hos L. mutus, crista sterni är svagare, 

 lika lång eller kortare och nästan lägre, under det kraniet, bäckenet, clavicola och scapula 

 äro större och gröfre. Vingarnas ben öfverensstämma med sternum och äro till formen 

 nästan alldeles lika dem hos L. mutus, samt lika stora eller föga större. Bakre extre- 

 miteternas ben däremot äro betydligt längre och gröfre. Sålunda är hela. benets längd 

 från mellantåns fäste omkring 26 mm. längre och tarsen är 6 — 8,5, tibian 10 — 14,5 mm. 

 längre hos L. hemileucurus. 



Vid jämförelse af kranierna finner man genast, att näbbformen är olika. Spetsbergs- 

 ripans näbb är mindre böjdt samt lägre och bredare. Näsöppningarna äro längre och 

 smalare. Följande mått äro tagna af skelett af en hane. Kraniets längd 56 mm. (hos L. 

 mutus (^ 50 mm.). Näbbets höjd vid bakkanten af näsborrarna 9,5 mm. (hos L. mutus 

 10,5 mm.). Näbbets bredd vid samma ställe 11,5 mm. (hos L. mutus 10,5 mm.). Kraniets 

 bredd vid öronöppningarna 25,5 mm. (hos L. mutus 24 mm.), vid bakkanten af orbita? 

 27 mm. (hos L. mutus 25 mm.). Bröstbenets längd 86 mm. (hos L. mutus 86 mm.). 

 Längd af crista sterni 64,5 mm. (hos L. mutus 69,5 mm.). Höjd af crista sterni 23 — 24 mm. 

 (hos L. mutus 25 — 26,5 mm.). Bäckenets längd 58 mm. (hos L. mutus 54,5 mm.), dess bredd 

 49 mm. (hos L. mutus 46 mm.). Längd af Humerus 61,5 mm. (hos L. mutus 61 mm.). 

 Radius 63 mm. (L. mutus 61 mm. Femur är 63 mm. (hos L. mutus 55 mm.). Tibia 

 82 mm. (L. mutus 68,5 mm.). Tarsen 40 mm. (L. mutus 32,5 mm.). 



Att de skelettdelar, som i ett eller annat afseende stå i förbindelse med flygförmågan, 

 såsom de, hvilka tjäna som fäste för flygmusklerna, äro mindre utvecklade står helt säkert 



