44 G. KOLTHOFF, OM NORRA POLARTRAKTERNAS DÄGGDJUR OCH FÅGLAR. 



fåglar pä Hvalrossön, och några andra sträckte mot Pencluluraön. Under seglatsen mellan 

 Grönland och Island i september 1883 sågos flockar af roskarlar sträcka mot söder. 



Då roskarlen flyttar i så stort antal längs Grönlands ostkust och ännu så långt 

 norrut som norr om Kejsar Frans Josefs fjord, torde han utan tvifvel på östra kusten 

 förekomma långt mot norden. 



ILtt exemplar, en gammal hane, sågs vid en insjö på Beeren Eiland den 15 juni 

 1898. Den är förut ej funnen på nämnda ö, och då Swenander, som år 1899 uppehöll 

 sig större delen af sommaren på ön, ej iakttog roskarlen, måste detta fynd betraktas som 

 tillfälligt. 



På Spetsbergen är roskarlen sällsynt. Jag anträffade under Nathorsts expedition 

 ett exemplar, en gammal hane, som fälldes på en liten ö innanför Amsterdamön den 28 

 augusti 1898. Ett annat exemplar, äfven det en äldre hane, sågs under min expedition 

 vid Coal Bay, Isfjorden, den 12 juni 1900, och den 20 juni samma år fälldes en gammal 

 hona på samma lokal. Dessutom sågos därstädes af min son ett par exemplar. 



Roskarlen är förut anträffad pä Spetsbergen vid några tillfällen, och då Sundevall ^) 

 omtalar, att en ungfågel blifvit fälld vid Amsterdamön den 21 aug. 1868 (det första 

 kända exemplaret från Spetsbergen), synes det mig ej osannolikt, att arten häckar där- 

 städes, ehuru den förekommer mycket fåtaligt. Såväl Newton som Malmgren tro sig ha 

 sett den i Isfjorden, och Trevor-Battye^) omtalar den äfven därifrån. Den förekommer 

 troligen oftare vid västra Spetsbergen än man hittills förmodat. 



Tringa striata (L.). 



Denna snäppa, som ej är sällsynt på västra Grönland, där den, enligt Holböll och 

 andra, äfven tillbi^ingar vintern, anträffades ej af mig på östra Grönland. Nathorst fann 

 den på Pendulumön'^) där den förut blifvit sedd af tyska expeditionen 1869 — 70. Den 

 är äfven funnen på Shannon-ön samt vid Kejsar Frans Josefs fjord och vid Kap Broer 

 Ruys. Enligt Winge är den funnen vid nordkusten. ■*) 



Under flyttningstiden besöker den Jan Mayen, men synes ej häcka där. Däremot 



är den en allmän häckfågel på Beeren Eiland, där den triiffades vid insjöarnas stränder 



den 15 juni 1898 i små flockar. På den torra platån sägs den samtidigt fördelad parvis. 



-Vid kusten af Hope Eiland sågos 3 exemplar den 22 juni 1898, hvilket tyder på, att den 



äfven finnes pä denna otillgängliga ö. 



På Spetsbergen är den mycket allmän och anträffades häckande pä nästan alla af 

 mig besökta, för henne lämpliga lokaler. Den 9 juni 1900 träffiide jag henne pä Dun- 

 öarna (sydvästra Spetsbergen) i stora täta flockar. Den sena våren gjorde, att hon ännu 

 ej hade fördelat sig parvis. Hon var mycket allmän vid Belsund, särskildt i Rendalen 

 inne vid Van Mijens Bay, där man hörde hennes stämma från alla håll. Under parnings- 



1) Öfvers. af K. Vet. Ak. Förh. 1874, N:r 3, p. 20. 



2) Ibis 1897, p. 574. 



ä) Nathorst, Tvä somrar i Norra Ishafvet, II delen, p. 64, 93. 



^) Se vidare om dess utbredning på Grönland, Winge. Grönlands fuglc, p. 164. 



