BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 29 



de comun acord în verf-unul din congresele internaţionale de ma- 

 tematicenY. 



Dar t6te acestea cestiunî merită să fie tratate mat pe larg, de 

 6re-ce presintă un interes deosebit. Vom reveni decî în curend a- 

 asupra lor cu desvoltările cuvenite. 



ASUPRA LEGILOR UNOR FORŢE CENTRALE DEDUSE DIN CONSIDERAŢIUNEA HODOGRAPHULUI 



DE 



Dr. P. I. SUCHAR, MAESTRU DE CONFERINŢE LA UNIVERSITATE 



înainte de a trata cestiunea care o am în vedere, vom explica în 

 puţine cuvinte ce se înţelege prin hodographul uneî curbe. 



Fie C, traiectoria descrisă de un punct material M sub acţiunea 

 uneî forţe centrale F. Din punctul O centrul de atracţiune, ducem 

 segmente egale şi paralele cu segmentele car! represintă vitesele 



punctului M în diferitele sale posiţiunî pe tra- 

 iectoria sa. Locul extremităţilor acestor seg- 

 mente este o curbă H numită hodographul 

 traiectoriei C. Curba H se bucură de pro- 

 prietatea că vitesa în punctul corespunzător 

 M 1? este paralelă şi egală cu forţa care so- 

 licită punctul M. 



Aceste proprietăţi fiind reamintite. Imî propun a trata problema 

 urmâtore : 



Hodographul în caşul unei forţe centrale fiind conică orî-care 

 ar fi condiţiunele iniţiale, se cere legea forţei 



Reamintim că D. Laisant(Bull. de la Soc. Math. de France 1897) 

 s'a ocupat cu problema în caşul particular când hodographul este 

 un cerc. 



Fie x şi y coordonatele unuî punct ore-care M al traiectorie* în 

 raport cu un sistem de axe care trece prin centrul atractif, x' şi y' 



