176 BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 



Societatea nostră, a fost ca o mică Academie Română de sciinţe. 

 Pe viitor rolul Societăţeî nostre, de şi maî modest, va li insă forte 

 important, comparabil cu al surorilor eî din străinătate: in ea se va 

 făuri necontenit materialul care va merge în ultima instanţă la 

 Academie pentru a lua forma şi recunoscerea definitivă. 



Acum însă. că avem io anY de existentă, acum când avem în 

 activul nostru pestz doue sute lucrări originale, din carî unele in- 

 teresând direct tera nostră. avem dreptul, ca să cerem guvernului' 

 şi Corpurilor legiuitore. cart represintâ tera pe care o servim, ca 

 societatea nostră să fie recunoscută de personâ morală. 



Sunt puţine pcrsone morale, carî vor li cerut mal la timp şi în 

 mod mal meritat, acest lucru. 



Am căutat de asemenea a face. ca să avem pe viitor diplome, 

 de ore-ce adesea mi se cer de străini. Ele vor ii redactate în lati- 

 nesce şi românesce şi vor avea o formă plăcută şi cu o culore cu 

 totul locală. 



Să trecem acum. domnilor, la partea omenescă. deci trecetore 

 şi adesea tristă pentru noi. a anului expirat. 



Multe şi mari perderl a lovit societatea nostră : Ştefan Michâi- 

 lescu, Ganea. Kessler. Mateescu in ţeră : marele şi ilustrul nostru 

 C. Friedel. in străinătate. 



Aceste nume ne spun în deajuns ! 



Ştefan Michăilescu! Pare că îl v6d încă. Ce inteligenţa, ce fire 

 al^sâ ! ce cultură vastă şi variată. 



Ştefan Michăilescu întrupa la noi o epocă: epoca de transiţie 

 intre sforţările începutului, ne sistematice, ne egale in mijloce : fără 

 un plan hotărit. cu rnaî mult entusiasm de cât metodă : veVjend 

 frumosul adeverulul sciintilic. cu impacienta celui ce doresce a îm- 

 brăţişa maî mult si nu cu resemnatia adeveratuluî scrutător mo- 

 dest, care singur are tăria a 'sî limita si restrânge cercul, in imen- 

 sul necunoscut ce ne atrage, pentru a putea să pătrundă maî 

 adânc în necunoscutul din care răpesce prin muncă, pricepere şi 

 perseverenţă, scânteile, care odată la mi loc unite, vor alcătui so- 

 rele lumineî eterne, a causeî căuşelor, a timpului şi spaţiului, a ne- 

 ţărmuritului şi constanţeî. a forţe! permanente şi consciente in 

 serviciul vieţel si a evoluţiunil materiale şi morale. 



Iată de ce el. curios din lire şi spicuitor prin şcola epoceî sale. 



