BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE iS'A 



In chiar momentul când vorbesc asistăm la peripeţiile prin care 

 trece marea majoritate a agricultorilor noştri, cari asceptă de la 

 rapiţă o ore-care îndreptare a stărel lor financiare. Grija ce ati 

 agricultorii de schimbarea timpului şi interesul ce el pun pe cuno- 

 scerea condiţiunilor climatice în fie-care moment, sunt în deajuns 

 demonstrate prin nenumăratele informaţiunl ce se cer Institutului 

 Meteorologic asupra situaţiunel atmosferice din ţeră. 



Un serviciu meteorologic într'adever bine organisat trebue să 

 fie în stare de a cunosce în fie-care moment condiţiunile meteo- 

 rologice în care se găsesc diferitele părţi ale ţărel. 



Pentru acesta se cere mat ântîiti un mare număr de puncte de 

 observaţiunl şi apoi un aşeolăment unde să se concentreze şi să se 

 studieze observaţiunile făcute în aceste diverse puncte şi cari aii 

 fost transmise telegrafic sau telefonic acestui aşecjăment. 



Deosibirea este forte mare în modul de investigaţiune al meteo- 

 rologie* şi a celor-alte sciinţe fisice. 



Un laboratoriti de fisică sau" de chimie bine înzestrat cu mate- 

 rialul şi personalul necesar în fruntea căruia să strălucescă un om 

 cu merite reale este pus în situaţiune de a începe chiar de a duoa 

 gli cercetări cart pot conduce la descoperiri neperitore. Duol fac- 

 tori, personalul şi materialul, sunt deci suficienţi pentru a culege 

 rodele de la un laboratoriti de fisică sati de chimie. 



In Meteorologie, şi în deosebi în studiul climatologic al unei ţări, 

 intervine încă un al treilea factor de care nu ne putem dispensa, 

 acesta este timpul. 



într'adever, D-lor, afară de unele regiuni cu totul privilegiate 

 din unele puncte de vedere, voesc să vorbesc de regiunile cu clima 

 constantă, clima represintă totalitatea unor elemente forte varia- 

 bile mal ales în regiunea cu clima excesivă, regiune în care cade 

 ţera nostră. Pentru a ajunge dar la cunoscerea amănunţită a elf, 

 experienţa arată că trebuesc un mare număr de ant de observa- 

 ţiunî. 30, 40 şi chiar 50 de ani nu sunt în tot-d'a-una în deajuns. 



Pentru unele elemente climatologice nici chiar un secol de obser- 

 vaţiunl nu sunt suficiente. Anul 1896, atât de secetos în România, 

 a fost atât de ploios la Geneva în cât D. Raoul Gautier, învă- 

 ţatul director al Observatoriulul de acolo, ne spune că nici o-dată 

 până atunci, într'un secol de când există observaţiunl udome- 



