BULETINUL SOCIETĂŢII DE SCIINŢE 727 



şi din restul Dacilor rSmaşî în ţară după desfiinţarea regatului dacic. 

 Cea maî mare parte din Daci fură omorîţî, partea cea maî mică 

 emigra după ce Dacia fu redusă în provincie romană. In timpul nă- 

 vălirilor în România a poporelor de altă origină (anul 225 până 

 la 1 100) Românit s'au retras în Carpaţî şi în Oltenia şi după înce- 

 tarea acestor invasiunî eî s'au coborît iar în câmpii până la Dunăre, 

 trecend şi dincolo de fluviu în actuala Dobrogea şi Bulgaria. Ast- 

 fel Români* s'atî amestecat forte puţin cu nemurile streine, care 

 ocupau succesiv valea Dunării şi o părăseau iar după o şedere tim- 

 purară într'însa. 



Pe lângă Română trăesc în ţara ospitalieră a Românilor şi locui- 

 tori de alt neam. In comunele rurale populaţia română s'a ames- 

 tecat maî puţin cu elemente streine, în oraşe şi tîrguri s'au întrupat 

 cu români! şi un numer de streini, de religiune ortodoxă, de vreme 

 ce alţî locuitor! străini, de şi înconjuraţi de Români, ati conservat 

 religiunea, moravurile şi limba lor. Intre locuitorii de alte origine 

 menţionăm ca mat numeroşi pe următorii : 



Grecii aii început a se aşeola în ţară pe la secolul al XV-lea, 

 ocupându-se cu comerţul. Maî târgliu" rânduirea Domnilor din Fanar 

 a atras în ţară un numer de familiî bizantine şi fanariote, care s'au 

 încuscrit cu locuitoriî oraşelor. 



Bulgarii ati trecut adesea-orî Dunărea, atât în timpul resbelu- 

 luî între Ruşi şi Turcî precum şi după pacea de la Iaşî (1791) şi 

 acea de la Adrianopole (1829), parte din eî s'a retras în Bulgaria, 

 altă parte s'a statornicit în ţară şi s'a românisat. In Dobrogea se 

 află de asemenea Bulgarî. Bulgariî ca şi Tătariî aparţin grupuluî 

 uralo-altaic, eî nu sunt dar de origină slavă, ati adoptat însă o lim- 

 bă slavă. 



Armenii ati emigrat din Armenia în Moldova, în aniî 1342 şi 

 1606. Maî târliţi ati maî venit în ţară armeniîdin Constantinopole. 

 După N. Sutzo ceî d'înteiti, aşeqlaţî în ţara de sus, vorbesc între eî 

 limba armenă, ceî din urmă statorniciţi în ţara de jos, limba turcă. 

 Bisericile armenescî cele maî vechî din Moldova sunt : cea din Bo- 

 toşani din anul 1350 şi cea din Iaşî din anul 1395. In Muntenia 

 Armenii au venit maî tîrgliti de cât în Moldova. Colegul nostru B. 

 Petriceicu HaşdSti în Etymologicum Magnum Romaniae zice, că 

 în secolul al XlII-lea, o colonie de Armeni goniţi de Perşi din Ar- 



