18 W. LILLJEBORO, SVENSKA ARTERNA AF SLÄKTET CYCLOPS. 



Syn. Cyclops vernalis O. SCHMEIL: Deutschlands freilebende Siisswasser-Copepoden; Bibliotheca Zoologica, 



Hcft 11, Pag. 88, Taf. II, Fig. 4—7. — 1892. 

 » » P. Matile: Contribution ä la Fauiie des Copépodes des cnvirons de Moscou; Bullet. 



de la Société Impér. des Naturalistcs de Moscou, Année 1897, N:o 1, p. 127, pl. II, 

 fig. 13 et 14. — 1897. 



Beskr. Hon;rn. Den är i allmänhet något större än den af föregående art, och 

 dess längd är vanligtvis omkring 1,5 mill., ehuru stundom blott 1,2 mill. Höst- och vinter- 

 formerna äro ofta något mindre än vårformen, och denna mindre form anförde jag under 

 mina offentliga föreläsningar öfver dessa djur 1881 såsom ny art, under namnet hicidulinus. 

 Den har något litet tjockare kroppsform än den föregående och vanligen något kortare 

 och tjockare furca. l:sta hufvudbålsegmentet är något litet ISngre än de följande hufvud- 

 bålsegmenten tillsamman och föga kortare än stjerten utan stjertborsten, samt något 

 bredare än det 2:dra d:o. l:sta stjertsegmentet är märkbart längre än de följande 3:ne, 

 hvilka så småningom aftaga i bredd bakåt. Stjertgrenai'ne, som äro temligen tjocke och 

 jämnbrede, hafva ungefär samma längd som de 3:ne sista stjertsegmenten tillsamman. A deras 

 yttre kant närmare basen är en grund inskärning med en rudimentär tagg, och borstet 

 i deras yttre kant, som är ganska tjockt och nästan rätt utstående, sitter närmare deras 

 ände än deras raidt. Det i yttre hörnet af deras ände sittande borstet är tjockt och 

 tagglikt samt något litet kortare än det smala borstet i det inre hörnet. De 2:ne långa 

 mellersta stjertborsten äro tjocka samt hafva de fine spetsarne jämförelsevis korte, och det 

 inre af dessa borst är något längre än stjerten. 



Antennerna af l:sta paret räcka knappt till slutet af l:sta hufvudbålsegmentet, och 

 hafva i allmänhet 17 leder, ehuru någon gång ledernas antal är 18, därigenom att 7:de 

 leden blifvit delad i 2:ne.^) 



Fötterna äro hufvudsakligen af samme byggnad som de hos föregående arter, men 

 hafva lederna något längre än de hos den närmast föregående arten. Dock äro taggarne 

 i allmänhet temligen korte och tjocke och den i spetsen på inre grenen af l:sta fotparet 

 har spetsen ganska starkt böjd. Borsten ilro icke särdeles långa, men dock något längre 

 än taggarne .samt ined fine s])etsar, och äro därför icke tagglika. De båda taggarne i 

 spetsen på den 3:dje leden af den inre grenen af 4:de fotparet (tab. II, fig. b) äro tjcjcke 

 och den im-e af dem är endast obetydligt mindre än den yttre samt försedd med gröfre 

 sidotaggnr än den. A de rudimentära fötterna af 5:te paret (fig. 6) är l:sta leden be- 

 tydligt, men icke flera gånger bredare än den 2:dra: d:o, som är temligen smal och stafformig, 

 och i den snedt afskurne spetsen bär en helt kort tagg innanför det där varande boi^stet. 

 , ,,, Aggklasarne äro store och räcka, till eller nästan till stjertgrenarnes spetsar. 



Färgen är i hög grad vexlande: stundom gulrödaktig, stundom olivbrun med mörk- 

 gröna eller brunaktiga äggledare, stundom grågrönaktig och stundom ljusare hvitgrönaktig 

 eller ljust gulgrönaktig med mörka äggledare. 



') Denna företeelse synes enligt mina iakttagelser ocb ilfven enligt hvad Schmeil (anf. st.) erfarit vara 

 sällsynt. Det är därför anmärkningsvärdt, att liRADY (anf. st.) funnit den talrikt förekommande å exemplar 

 frän vattenpölar nära Brooniley Luugli i Northuraberland i England. 



