30 W. LILLJEBORG, SVENSKA ARTERNA AF SLÄKTET CYCLOrS. 



Beskr. 1. Den tidigare vårforiuen. Honan.') Hennes längd är vanligen om- 

 kring 2 mill., stundom något litet större och stundom något litet mindre, naturligtvis 

 utan inberäkning af stjertborsten. Sedd ofvanifrån är den af en mera undersätsig form 

 än den närmast föregående arten. l:sta hufvudbålsegmentet är stort och bredt och fram- 

 till afrundadt, något längre än de följande hufvudbålsegmenten tillsaraman och imgefär 

 tre gånger så bredt som l:sta stjertsegmentet vid basen. 4:de och 5:te hufvudbålsegmenten 

 hafva sina bakre sidohörn obetydligt utstående, det förras äro mer eller mindre trubbiga, 

 och det senares bilda korta spetsar eller mucroner, som stundom äro böjde något framåt 

 (tab. II, fig. 20). l:sta stjertsegmentet är något litet längre än de följande o:ne tillsamman 

 och vid basen bredt och där obetydligt smalare än det sista hufvudbålsegmentet samt 

 med sidohörnen därstädes smalt afrundade och stundom nästan vinkliga. Bakom dem är 

 en liten grund borstbärande ui'bugtning, och därifrån aftager detta segment så småningom 

 i bredd bakåt, utan någon starkare urbugtning å hvardera sidan. Stjertgrenarne äro långe, 

 ehuru längden är något vexlande, och stundom större och stundom ungefär lika med 

 längden af de 3:ne sista stjertsegmenten tillsamman. De divergera i allmänhet teraligen 

 starkt bakåt samt äro jämnbreda och ej synnerligen smala. Längs deras öfre sida går en 

 smal rygg, och å deras yttre sida närmare basen är en helt liten inskärning eller afsats. 

 Borstet vid deras yttre kant är icke synnerligen stort och sitter mycket närmare deras 

 ände än deras midt. Af de teraligen karakteristiska ändborsten, som alla äro borstlika, 

 är det i yttre hörnet något mera än hälften så långt som det i inre hörnet, och detta 

 är ungefär hälften så långt som det yttre af de 2:ne mellersta. Det inre af dessa senare 

 är mycket kortare än stjerten, och detta utvisar, att dessa borst äro jämföi-elsevis korta. 



Fötterna äro grofva och teraligen korta, med liorte taggar och borst. För öfrigt 

 utmärka de sig, såsom redan ofvan är anfördt, därigenom, att den yttre grenens 3:dje led 

 i yttre kanten å l:sta och 2:dra fotparen har 3:ne taggar och ä 3:dje och 4:de d:o 2:ne 

 d:o, och att l:sta fotparet å inre sidan af samma led har 3:ne borst och 2:dra — 4:de d:o 

 4 d:o. Af de 4 främre fotparen är det l:sta paret, såsom vanligt, kortare än de 

 andra, och taggen i spetsen på deras inre gren är emot spetsen tydligen, ehuru svagt 

 böjd. Af de båda taggarne i spetsen på den inre grenen af 4:de fotparet är den yttre 

 betydligt mindre, men dock ungefär hälften så lång, som den inre, hvilken är af medel- 

 måttig längd, och med gröfre tätt sittande sidotaggar på yttre halfdelen. De rudimentära 

 fötterna af 5:te paret (fig. 21) äro teudigen smala, ehuru deras l:sta led är märkbart, 

 fastän icke betydligt bredare än den 2:dra. Den förra har i sitt yttre höi*n ett teraligen 

 kort borst, och i spetsen på den å yttre kanten något konkava 2:dra leden förefinnes ett 

 längre borst och utanför dettas fäste å den afrundade spetsen någre få ytterst små taggar. 

 A midten af denna leds inre kant sitter pä en afsats en medelmåttigt stor tagg, som 

 räcker betydligt utom ledens spets. 



Aggklasarne äro store, dock vanligen icke räckande till stjertgrenarnes ändar. 



Färgen är vexlande, dock under den tidiga våren vanligen något mörkare och 

 gulrödaktig eller rödbrunaktig, sedermera blekare gulrödaktig eller ock gulgrönaktig eller 



') Tagcu i April vid Upsala. 



