KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 35. N:C) 4. 35 



HeuiifS äggklasar äro sma och iiiiielialla blott ett obetydligt nntal (G— 8) ägg. 

 Hon bär mycket ofta ett par spermatophorer fastade vid sin centrala genit;ilöppiiiiig under 

 l:sta sticrtscoMncntct. Fäi-fjcn äi- na<>ot vexlande, luen den ;ir i allmänhet betydligt "■enoiu- 

 sigtig. Stundom har jag hos^ den funnit l:sta hufvudbalsegmentet, de bakre stjertseg- 

 meiiten, stjertgi-enarne och fötterna blaaktiga, och o:dje — 5:te hufvudbålsegmenten af nästan 

 samma färg, endast med svag olivbrunaktig anstrykning, samt 2:dra huf\udbälscgnientet 

 och l:sta stjei'tsegmentet ljust oli\ bruuaktiga. Stundom har jag funnit den gcnomsigtigt 

 gråhvitaktig, och stundom har jag funnit den mindre genomsiglig och temligen mörkt 

 grönaktig, med ett blått tväi-band på 2:dra hufvudbalsegmentet. 



Hanen. Hans längd vexlar mellan 1 och 1,3 mill. och är något mindre i sydligare 

 trakter än i de nordliga. I förhållande till honan är han således jämförelsevis ovanligt 

 stor, och han är obetydligt smäi-tare än honan och har nästan lika länga stjertgrenar 

 som hon. Borstbeväpningen på dessa öfverensstämmer med den hos henne. Hans l:sta 

 stjertsegment är starkt upps\'älldt af spermatophorsäckarne. Hans fötter, i synnerhet de 

 1)akre, äro längre och smärtare än do hos honan, och de af 4:de paret hafva borst och 

 ändtaggar särdeles långa. Hans färg liknar lioaans. 



Ehuru denna art egentligen tyckes vara arktisk, emedan den talrikast förekommer 

 i öfre Norrlands och Lapplands insjöar samt uppstiger i de högie alpinska trakterna, är 

 den dock, ehuru sporadiskt, utbredd öfver större delen af Sverige. Så har jag t. ex. 

 tagit den i sjön Innneln i nordöstra Skåne och erhållit den genom D:r F. Thybom och 

 Doccnterne Carl Aurivillius och E. Lönnberg från flera insjöar i Jönköpings och Kalmar 

 län, i Halland, Östergötland, Bohuslän, Nerike, Dalsland, Dalarne, Helsingland, Umeå Lappmark 

 och N(;rrbotten. Sjelf har jag funnit den särdeles talrik i Jämtland och äfven iakttagit den 

 i \'ermland och i Xoi-rbotten. I sydligare trakter synes den i allmänhet icke vara talrik 

 och är där ganska sporadisk. Immeln är den enda sjö i Skåne, där jag träftat den, och 

 jag har icke funnit den i någon af mig undersökt sjö i Upland. I sjön Bleken i Öster- 

 götland förekom den endast under April och Maj, och där tycktes hanen uppträda förr 

 än honan. Att den är en arktisk art, bevisas äfven af dess förekomst enligt G. O. Saks 

 (anf. st.) i det nordligaste Sibirien. Den är en uteslutande sjöform samt en så kallad 

 pelagisk form, som håller sig mer eller mindre långt från land uti klara xattnet ut på 

 djupet, där den dock enligt hvad jag erfarit icke håller sig vid bottnen, utan är sväfvande 

 i vattnet of\-an deinie, och afvikcr därigenom väsentligen från både den typiske C. strenuus 

 så väl som från dennes sjöformer. 



12. Cyclops Leuckarti C. Claus. 



(Tab. II, tig. 28 och 29.) ,. ,, _,:, . ,ii: sr,; ../ 



Femina. — Anguli lalcrales posleriores se<jiiientorum ccphalothorncis 4:ti et 5:ti ohtusi 

 V(i rotundati neque ex.^tantes. Segineutuni l:muin caudac segmentis fribus idtiinis caudae 

 una parum longius, antice quam postice parain latius, angulis lateralihus anterioribus 

 rotundatis. Rami caudales breves, quodaiuuwdu deuergentes, et segmentis duobus ultiinis 



