46 W. LILLJEBOHG, SVENSKA ARTKKNA AF SLÄKTET CYCLOtS. 



3:dje led 3:ne taggar, och 4:de paret därstädes 2:ne d:o, af hvilka den ytterste å alla 

 paren sitter på ledens ände; och samma led har i inre kanten å l:sta paret 3:ne och å 

 2:dra — 4:de paren 4 borst. Af de 2:ne borst, soui sitta i änden på nämnda led å l:sta 

 fotparet, är det yttre i yttre kanten till en del förscdt med grofve sidotaggar. Af de 

 båda taggarne i spetsen på den inre grenen af 4:de fotparet är den inre mycket mindre 

 än den yttre och föga mera än hälften så lång som denne samt rät. 5:te fotparet (fig. 13, 

 den ena foten) har l:sta leden l^etydiigt större än den 2:dra, som å hvardera sidan af 

 den tvärt afsmalnade spetsen bär ett tagglikt borst, af hvilka det å inre sidan är längre 

 och mera tenderande till boi-stformen än det å yttre sidan. Det å den afsmalnande spetsen 

 äfvensom det å l:sta leden är långt och temligen fint. De båda tagglika borsten bära 

 ytterst små och korte sidotaggar, och de 2:ne finai'e borsten bära glesa sidoborst. 



Hanen är mycket mindre än honan, och hans längd, utan stjertborsten, är 1,3 — 1,54 

 mill. Jämförd med hanen af den följande arten afviker han från denne genom något 

 kortare och bi^edare stjert (fig. 14) hvars l:sta segment är betydligt bredare än det 2:dra, 

 med bredden mycket större än längden, och ungefär lika nied längden af de följande 

 3:ne segmenten tillsamman. Stjertgrenarne äro särdeles korte, liksom hos honan, men 

 deras längd är ungefär lika med den af de 2:ne sista stjertsegmenten tillsamman, af 

 hvilka det sista är mycket kort. Vid mynningen af hvardera spermatophorkanalen äro 

 3:ne taggar, af hvilka den ene är lång och de tvcnne andre helt korte. Stjertborsten och 

 fötterna likna dem hos honan. 



Båda könens färgteckning är för arten utmärkande och, ehuru något vexlande, är 

 den dock i allmänhet mörk. Honan är på hufvudbålen mer eller mindre mörk, blågrön, 

 grågrön, gråbrunaktig, eller stundom ljusare, hvitgrönaktig, med 2:ne svartbrunaktiga, 

 brunaktiga eller svartgrönaktiga band långs midten af hufvudbålen, och 2:ne dylika mör- 

 kare tvärband på hufvudbålen och stjerten, hvilken har en stundom ljusare grönaktig och 

 stundom mörkare blågrön färg. Antennenia äro gråblå, grågröna eller gråbruna, och 

 fötterna vanli"en med "råhvitaktiga borst. Hanens färo- liknar i det närmaste honans 

 och är vanligen mörkt blåofrönaktie'. 



Honans äggklasar äro stora, liggande intill stjerten samt räckande till dennes ände 

 och vanligen af mörk färg. ' 



Denna art förek<namer inom Sverige frän Skåne till Norrbotten, där jag tagit den 

 i närheten af Matarengi i ()fvertorneå. Afven har jag anträffat den i Jämtland i när- 

 heten af Östersund. Den är i södra och mellersta Svei-ige mycket allmän och före- 

 kommer så väl i mindre vatten som bland vegetationen vid stränderna af större sådana. 

 I de nordligare delarne af landet synes den vara, sporadiskt förekommande. I trakten af 

 Upsala uppträder honan från Ajiril till November, och hanen från Maj och Juni — November. 

 Under hösten äro båda könen stundom ganska, talrika, i synnerhet vid stränderna af större 

 \atten, såsom Fyrisån, där den då ofta träffas under isen. ;' , 



