KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 35. N:o 4. 51 



har det fina och kamformigt sittande samt till en del trubbiga cilier. Af de båda taggarne 

 i spetsen af den inre grenen af 4:de fotparet är den inre något mindre, men dock icke be- 

 tj-dligt kortare tln den yttre, och båda hafva tätt sittande, fina och mycket korta sido- 

 taggar. 5:te fotparet (tab. III, fig. 21), som är af samma karakteristiska byggnad, som 

 hos de båda närmast föregående arterna, och har 3:ne borst i änden af 2:dra leden och 

 med 2:ne af dessa tagglika och försedda med korte sidotaggar, har det yttre af dessa 

 rö2;a. mindre än det inre. 



Hanens längd, utan stjertborsten, är 1 — l,i mill. Hans l:sta hufvudbålsegment 

 är något, fast ej mycket lä.ngre än stjerteii, samt märkbart lä-ngre än bredt. l:sta stjert- 

 segmentet, som baktill och ännu mera framtill är bredare än det närmast följande, är 

 kortare än de 3:ne följande stjertsegnienten tillsamman. Af taggarne vid mynningarne 

 för spermatophorkanalerne å l:sta stjertsegmentet är den ene stor och lång. A de korte 

 stjertgrenarne sitter det korta, sidoborstct jeraförelsevis något längre framom ])orstet i det 

 yttre ändhörnet än hos honan, men deras ändborst äro af samma beskaffenhet soin 

 lios henne. 



Färgteckningen är hos båda könen ungefär likadan, och märkbart olik den hos de 

 båda närmast föregående arterna. Den iir iiao-ot vexlande. Vanligen är den oulhvitaktia: 

 eller grågulaktig, stundom något ljusare och stundom något mörkare, med svartaktige 

 eller svartbrnne fläckar och tväi"band, hvaraf 2:ne på 2:dra och 3:dje och äfven på 10:de 

 och ll:te lederna af antennerna af l:sta paret och ett par på stjerteii. Stundom, ehuru 

 mera, sällan, är den gråhvitaktig, utan mörke ringar å antennerna af l:sta paret, men 

 med ett svartaktigt, framtill å yttre sidan utgrenadt band långs hvardera, sidan af tarm- 

 kanalen ända ut emot analöppningen. 



Honans äggsäckar äro store och räckande till stjertens bakre ände, samt snedt ut- 

 stående utåt och bakåt från stjerten. 



Inom Sverige är denna art allmänt förekommande från Skåne till de nordlige 

 delarne af Norrbotten, och den förekommer så väl på låglandet som i de alpinska trak- 

 terna, samt både i mindre vatten, såsom dammar och träsk, och bland vegetationen i 

 närheten af stränderna i större vatten, såsom insjöar, gölar, och sakta flytande strömmar. 

 Den synes vara utbredd öfver hela skandinaviska halfön, emedan den enligt Saks (anf. 

 st.) icke är sällsynt i Norge. Enligt nämnde författare ') förekommer den äfven i de 

 nfirdligaste dela.rne af Sibirien, och en af ^'åra vetenskapliga, expeditioner till (.irönland 

 har hemfört den från Ne\v Foundland. Den tillhör äfven hafvet vid våra östra skärgåixlar, 

 så väl i Östersjön som i Bottniske Viken, och jag har tagit den t. o. m. i hafvet nära 

 stranden \id Landskrona. I trakten af Upsala har jag ti'äff'a,t båda könen af den från 

 Maj till November. 



') The Gladocera,, Copcpoda and Ostracoda of tlic Jaiia Expedition; rAuniiaire du Musée Zoologirpie de 

 'Acad. Iiiip. des Scienees de St. Petersbourg 1898 (extr.), pag. 27. • , 



