56 W. LILLJEBORG, SVENSKA AKTERNA AF SLÄKTET CYCLOPS. 



varande borsten har det yttre i yttre kanten kamformigt sittMnde, korta cilier, och taggen 

 i spetsen på detta fotpars inre grens 3:dje led har spetsen helt litet utåt böjd saiut den 

 yttre kanten försedd med korte sidotaggar. Taggarne ä 3:dje fotparet hafva en betydlig 

 längd. Af de båda iaggarne i spetsen på den inre grenen af 4:de fotparet är den inre 

 märkbart längre än den yttre, och båda äro ganska långe och försedde med korte och 

 temligen grofve sidotaggar. Fötterna af 5:te paret (tig. 4) äro egendomliga, ehuru de 

 förete någon tendens till likhet med dem hos C. viridis, såsom redan ofvan är antydt. 

 Deras l:sta led har en betydlig bredd, och har i yttre kanten en utskjutande vinkel, som 

 bär ett långt borst. I en sned afskärning eller urbugtning innanför denne sitter något 

 inåt riktad den 2:dra leden, hvilken är af en oval form, och bär i inre kanten närmare 

 spetsen en helt liten och rudimentär tagg samt i spetsen ett långt borst. 



Hanens längd, utan stjertborsten, är ungefär l,i2 niill. Såsom vanligt, är han be- 

 tydligt mindre och smärtare än honan, med l:sta hufvudbålsegrnentet längre än bredt. 

 l:sta stjertsegmentet är något kortare än de o:ne följande stjertsegmenten tillsamman, 

 samt betydligt bredare än det närmast följande segmentet, och med konvexe sidokanter. 

 Utskottet vid hvardera spermatophorkanalens mynning bär en kort tagg och 2:ne korta 

 borst. Stjertgrenarne likna dem hos honan, och äro ungefär så långe som de 3:ne sista 

 stjertsegmenten tillsamman. Stjertborsten och fötterna förete samma byggnad som hos 

 honan, med und;uitag däraf, a,tt skillnaden i längd mellan de båda taggarne i spetsen på 

 inre grenen af 4:dc fotparet är väl så stor, som hos lienne. 



Färffen hos båda könen är olivbrunaktiaf, eller lilekt brunakti"', med mer eller mindre 

 grönaktig anstrykning, och stundom mörkare och stundom ljusare. 



Honans äggsäckar äro store och räcka till stjertgrenarnes ändar, ehuru stundom 

 något mindre. De äro vanligen af mörk färg. 



Denna art har, så vidt jag erfarit det, inom Sverige en nordlig förekomst, och den 

 sydligaste lokal, hvarifrån jag erhållit den, är Umeå Lappmark, hvarest D:r Fil Tkybom 

 tagit den. Inom Norrbotten har jag tagit den nära Matarängi i Onki -Tärvi, vid Muonio- 

 vara och vid Karesuando. I mellersta och södra Sverige har jag aldrig anträffat den. 

 Den synes i allmänhet vara fåtalig, ehuru jag på ett ställe — i ett mindre vatten — vid 

 Karesuando fann den tämligen talrik. Vanligtvis har jag anträffat den endast vid strän- 

 derna af stö]'re vatten, på en eller ett par famnars djup på dj^botten, men vid Karesuando 

 fann jag den, såsom redan är anfördt, äfven i ett mindre vatten. Den är skygg, och 

 vid annalkande fara gömmer den sig i dyn. 



Ut<jm Sverige har den af G. O. Saks blifvit funnen i Maridalsvandet vid Christiania 

 i Norge, och af D:r F. Trybom under den Sandebergska vet. expeditionen på Kolahalfön, 

 enligt af mig undersökta exemplar. '• ' ' 



:,' . ■Ml ■111 



ii.i\i\! ii'Å'X :-■'■;: liii'!; iy\i\ '');> :i'..':i ''i. v;'i'^,:;i 





' I i 



i;.': r. ■r:.^'''U : 



