KONGL. SV. VET. AKADEMIENS HANDLINGAR. BAND 35. N:0 4. 77 



hos den närmast föregående arten, har deras yttre grens 2:dra led i yttre kanten blott 2:ne 

 taggar, men i den inre d:o 4 borst. Den inre grenens 2:dra led är af en elliptisk form 

 och har i inre kanten 3:ne borst, och de 2:ne taggarne i spetsen på denna led äro korte, 

 och den yttre af dem är märkbart koi^tare än den inre. Fötterna af 5:te paret (fig. 25) 

 äro ytterst rudimentära och bestå endast af en helt liten stafformig led, som i spetsen 

 bär ett litet borst, och de äro hvardera fastade baktill och undertill nära ytterste sido- 

 kanten af hvardera af 5:te hufvudbålsegmentets sidolob. 



Hanen är visserligen, såsom vanligt, mindre än honan, men skillnaden i storlek 

 dem emellan är icke synnerligen stor. Hans längd, utan stjertborsten, är 0,52 — 0,74 mill. 

 och hanen af den äldre och större formen är stundom större än honan af den mindre. 

 Han är såsom vanligt något smärtare än honan och har, liksom hon, ett jämförelsevis 

 långt l:sta hufvudbålsegment, som är något längre än stjerten utan stjertborsten. Hans 

 l:sta stjei'tsegment är jämföi'elsevis litet, och är föga längre än det 2:dra d:o, men dock 

 med något utstående och konvexe sidokanter. Såsom vanligt förefinnas å utskottet vid 

 mynningen för hvardera spermatophorkanalen en kort tagg och ett par borst, af hvilka 

 det ena är temligen långt. Stjertgrenarne äro något kortare än honans, men ungefär af 

 samma längd som de 2:ne särdeles korta sista stjertsegmenten tillsamman. Stjertborsten 

 likna dem hos honan. Antennerna af l:sta paret äro, liksom hos den närmast föregående 

 arten, utrustade å sina basala leder med långa, smala, cylindriska, trubbiga och papillika 

 så kallade sinnesklubbor, och äfven här äro de 2:ne par å hvardera antennen, och de äro 

 väl så stora och tjocka som hos den. 



Hos båda könen är färgen mer eller mindre rödaktig, ehuru underkastad vexlingar 

 och stundom mörkare och stundom ljusare, och stundom mera och stundom mindre 

 stötande i grårödaktig. Vanligen är hufvudbålen ljusare, hvitaktigt eller gråaktigt röd 

 och stjerten mörkare rödaktig. Honans äggklasar äro små, innehållande i allmänhet 

 6—8 ägg. 



Denna art synes vara, utbredd öfver hela Sverige, om den än icke är allmän, utan 

 förekommer sporadiskt här och där. I Skåne har jag tagit den vid Tollarp, i trakten af Upsala 

 har jag tagit den på flera ställen och stundom ganska talrik, och i Jämtland har jag tagit 

 den i trakten af Östersund. Då Konservator G. Kolthoff tagit den vid Porsanger i 

 Norska Finnmarken, enligt af honom till här varande Universitets Zool. museum för- 

 ärade exemplar, är det antagligt, att den äfven förekommer i nordligaste Sverige, ehuru 

 jag icke fann den vid Karesuando. Den förekommer merendels blott i mindre träsk, men 

 någon gång har jag äfven trätfat den vid stränderna af större vatten. Den är en botten- 

 form och håller sig på dyig botten, i synnerhet där denna består af torfdy. Den liknar 

 den närmast föregående arten i sina rörelser. ,....-.,. 



