114 J.M. J. ar TENGSTRÖM 
3.  Urella Heyd. Entom. Zeit. 1899 a Son 21 
Ale antice rufescenti-cinerexe brunneo nebulose; frons -squa- 
mis olivaceis tecta; capilli palpique brunonei; pectus album; 
cingulum abdominis vix conspicuum. Long. ale ant. circ. 43 
millim. 
Uguniemi den 7 Augusti, W. Pipping. — F. M. 
Hr Zeller som sett det enda exemplar, som finnes på Finska Museum 
(och som dessutom är något ofullständigt), har återskickat detsamma Mos 
tvifvelaktigt, med tillägg likväl af: <scheint Urella zu SÖNER. 
Var. Porphyrella — abdomine toto suabtus ca supra cim- 
 gulo evidente, fronteque nivea a forma precedenti dignota. 3: Åbo, 
Sahlberg. 
Anm, Fischer v. Röslerstamm upptager ") såsom charakter för Urella 
en Egen form på palpernas långa fjell: Diese Schuppen sind bedeutend' brei- 
ter als jene des Kopfes, und :haben an ihren Enden drei- Spitzen.t Vore det- 
ta en constant charakter, så vore den tillika ganska god, och man behöflde 
knappast någon annan för att igenkänna Urella, och isådant fall kunde denna 
icke komma i betraktande, så vida man här icke allenast finner så beteckna- 
de fjell, utan älven sådana med tvenne spetsar; J händelse ej deb” rätt Urel- 
la älven har de längsta fjellen tretandade; är denna olika dentation af ingen 
betydenhet för art-kännedomen , emedan i samma proportion som fjellen. af- 
taga i längd blilva de bredare, och få flere spetsar, så att de innersta och 
kortaste sluthgen hafva 6 till 8, ja kanske än flere, — Så har jag åtminstone 
funnit förhållandet vara hos alla de af mig kända arter i detta naturliga 
slägte. 
+) Stett. Entomologische Zeitung 1842, p. 212. 
