Djurvandringar tv Lappmarken. 3 
under färden ock talrika flockar af begge slågs djurén föto om- 
kring på isstycken ok de antingen STATEN eller  förtärdes 
a roffoglar”. 
”År 1789” om hösten”, — skrifver en Doctor Högberg, 
enl. Nilsöör — korhmb Lemlarne ned till 'W ermeland, der de 
ej på 100:de år visat sig. De gjorde ingen skada, åto renmoösså 
ök säg samt försvunnö om vintern.” 
Äfven ännu Iefvande personer i finska Lappmarken o om- 
tala dylika vandringar.” En ”före å år 1788 & års krig” säga de, och 
en annan ”före åren 1808, 9 eller 10”. Årtalen & äro icke bestämdt 
fixerade. Den sista vandringen inträffade åren 1839 och 1840, och 
det är af dessa års tilldragelser inom djurverlden vi här lemna 
några fragmenter. ; 
Localen för iakttagelserna är Miiomo.: Torneå- och Kön 
elfyars (flod -) område mellan 66? och 68? nordl. latitud. Dessa 
trakter hade i en rad af år, ifrån 1827—1837 (Muonioniska och 
de under samma polhöjd belägna orterna ända till och med 1839) 
varit hemsökta af jemn missväxt. På villebråd i skogarna hade 
deremot i allmänhet icke varit brist. Med år 1838 börjades en 
ny skapelse- -cykel. Öfvergången var dock icke skarp, utan skedde 
småningom. Sålunda kunna åren 1838 (till en del redan 1837) , 
och 1839 sägas bilda öfvergångs-år i i afseende på växt tligheten; 
det sistnåmnda året gaf, i de sydligare. orterna, redan på. af 
kastning, men öfvertråffades än mera af de e följande. — Såd och 
andra växtfrukter (bär, frön, 0. "d.) mognäde, och, — vär det nu 
2 
