Mellersta Finlands Misromammalogi. 295 
 Sminthus betulinus Pall (=! Sm. loriger, Nordim.= 
Sm. Nordmanni Keys. & Blas”). Denna utmärkt vackra rått- 
art tyckes, blifva allt mera allmän i Eutopav Prof: Nordmann 
tog dermwi mängd i södra Ryssland, och:Prof! Nilssön beskrif- 
ver (Skåndin. Fauha I. Del. p- 333) exemplar funna i det sydligaste 
Sveriges” I trakterna omkring Tammerfors. har jag under loppet 
af tvenne höstar: (1850: och: -1851)(i September: och Oktober, 
utom en mängd yngre, tagit 5 fullvexta individer, nästan alla 
från olika ställen, mensalltid uti björkskog i närmaste grannskap 
af någon" skogssjö eller: bäck. Ett :exemplår fann jag väl under 
én skyle ivett litet hafverland; men detta var omgifvet af björks 
skog..De öfriga har jag ertappät klångande uti dvergbjörk -helt 
nära” något vatten; De kunna utan särdeles svårighet fasttagas 
med blotta händerna ””).: Deras! bon” har jag icke funnit. För öf- 
rigt "känner jag "om deras lefnadssätt endast; atv:de tyckas vara 
mera i rörelse /önisdagens'ån våra öfriga råttarler, samt att de 
hufvudsakligen nära sigoaf-vegetabilier. | Uti: tarmkanalen, som 
« men hvad tandbyggnaden och:hela' craniicbildningen beträltar. ofverens- 
stämma de fullkomligt med våra exemplar, 
+) Enligt Hr Professor Nord maununs egen försäkran, — Keyserling 
— soch Blasius hafva. (Die Wirbelthiere; Europas I: p. 38) orätt Seeger 
svansen för kort, 
++) Orsaken' till denna deras ovighet senare på hösten tillskrifver jag för- 
nämligast derås ofantliga fetma. De tvenne fetaste, begge" hannör, hade 
en: nästan klötrund kropp: Då de voro: döda och jön hå. ett bord, 
sjönko de ihop likt en degniassa, på hvilken sida de än lades; BAN 
