mycket mindre än den, som leker på vAren. Le- 

 ken, som börjas i slutet al' Augusti och fortfar 

 några dagar in i September, anställes denna års- 

 tid alltid på djupare vatten , vanligen i ström- 

 dragen, och räcker icke så länge som vår-leken, 

 icke heller äro de lekande fiskarne på långt när 

 så talrika. Anmärkningsvärdt är, att man, i syn- 

 nerhet denna tiden, trallar strömming af lika 

 storlek, bland hvilka några hafva lös, andra hård 

 rom; de sistuämda kallas: mörr ömmar och äro, 

 lika som de ofvannämde blåmjölkarne, sterile. 

 Härifrån härleder sig den redan nämde, hos 

 Skärkarlarne rådande tanken, att strömmingen le- 

 ker hela året igenom. 



Fångst. Strömmingen fångas inom denna 

 Skärgärd egentligen t.venne tider af året: våren 

 och hösten. Då dessa tider fordra särskilta fisk- 

 täkt i anseende till fiskens olika uppehållsställen, 

 anser jag mig böra särskilt beskrifva dem. Vår- 

 fisket börjar så snart hafvet uppbrutit. Då fiskas 

 den såkallade Isströmmingéri, én mindre sort, tro- 

 ligen yngel af den året förut lekande lekström- 

 mingen , dessa äro likväl blandade med några 

 större individer, som i storlek föga eftergifva den 

 såkallade Höst-strömmingen. Dessa fångas an- 

 tingen med not **) skotar eller sättnotar. Noten 

 begagnas på lekstället, om vattnet der ar mått- 



*) Noten, som dragés med vindspel, är omkring 60 

 famnar lång , 27 famnar på hvarje arm och kilen 

 eller hugget 3 famnar. Djupleken är vid hugget 

 320 maskor, sa stora, att 17 af dem eller 34 hvarf 

 upptaga en aln. Vid slutet af armarne är den grun- 

 dare; endast 240 maskor. Linorna, hvarmed noten 

 dragas, äro vanligen af smala tjärade rep, 160 fam- 

 nar hvardera. 



K. V. Acaii. Ilandt. ?83/ t . 3 



