^9 



ligen stor och uppgår någon gäng till 6 å n U, 

 vigt. På djupt vatten der bottnen är stenig tral- 

 las denna fisk alla årstider, utom under vin- 

 tern, då den troligen dragit sig till ännu djupa- 

 re ställen af hafvet. 



Födämnen lika med den föregående artens. 



Fortplantning. Det obetydliga antal af den- 

 na art, som här finnes, har nekat mig att kun- 

 na utröna dess lektid. Troligen infaller den un- 

 der våren eller början af sommaren, h vartill jag 

 slutar deraf, att de mesta fås denna tiden, och 

 att de honor, som då fångas, hafva flytande rom. 

 Leken säges föregå på temligen djupt vatten der 

 bottnen är stenig. 



Fångst. Här fångas denna flundra på nät 

 och någon gång äfven med not. 



Nytta. Som de individer af denna art, hvil- 

 ka här fångas äro till antalet få, förtäras de 

 vanligen färska, som en läckerhet, och äro äfven 

 ibland de mest välsmaklige af denna Skärgårds 

 fiskar. 



Anm. Utom dessa tvenne nu beskrifne flunder-ar- 

 ter förekommer, ehuru sällsynt, i denna Skär- 

 gård en , som det synes afart afPl. maximus. 

 Denna har båda sidorna nästan lika taggiga, 

 blindsidan alltid till större delen färgad, och 

 kroppen, då man afräknar halfva hufvudet och 

 en liten del af stjerten, fullkomligt cirkelrund. 

 Måhända är denna en egen art, hvilket jag 

 hoppas få tillfälle att framdeles undersöka. 



Smörbult-slägtet (Gobius Lin.). 



Åf hvilket endast få arter tillhöra fäder- 

 neslandets fauna, är lätt igenkänligt derpå, att, 

 bukfenorna äro vid basen förenade så att de 

 der igenom fä ett Ualtjormigt utseende. Kröp- 



