28 



håller han sig någorlunda i samma trakt. Skär- 

 karlarne hafva liar vissa, så kallade, strömmings- 

 varp . d. v. s. vissa trakter af hafvet, der ström- 

 ming fås med is-not; men endast trakten, icke 

 stället är gifvet. Ehuru strömmingen, som det 

 synes, äger vissa ställen, der han, på vissa års- 

 tider samlas i mängd, så kunna dock omstän- 

 digheter föranleda till ombyte af dessa ställen. 

 Det är förut nämdt, ätten storm, då strömmin- 

 gen om våren intagit hafsytan, kan drifva den 

 åt en helt annan kust än den, som legat när- 

 mast dess vinterstation och dit han troligen, om 

 icke någon händelse mellankommit, ärnat ställa 

 sin kosa. Dessa samlingsställen kunna äfven blif- 

 va obesökle genom hafsbottnens lokala förän- 

 dringar. En länge, i samma direktion blåsande 

 storm, strömmens förändring och andra mindre 

 vanliga händelser, kunna åstadkomnia en förän- 

 dring af hafvets botten på samlingsstället, hvaraf 

 följden blifver, att det af strömmingen öfvergif- 

 ves. Af naturen mycket rädd och lätt skrämd 

 af buller, skall han snart äfven öfvergifva ett 

 ställe, der icke all möjlig tysthet iakttages. Ett 

 tydligt bevis för strömmingens rädsla finnes i 

 denna Skärgård, der Skärkarlarne hafva sina så 

 kallade sättningar (ställen der näten utsättas) i 

 segelleden. Der händer alltid, att de dagar då 

 ångfartygen färdas öfver dessa ställen, som här 

 vanligen sker klockan /[ å 5 e, m. och Skärkar- 

 len samma dag, utsätter sina skotar *) erhåller 

 han den följande morgonen få, kanske ofta, icke 

 en enda strömming. Sätter han åter på samma 

 ställe de dagar, då intet ångfarttyg passerar der 

 förbi, blir fångsten någon, ehuru, i detta farvat- 



*) En art nät, soin framdeles skola beskrifvas. 



