»fl 



som sådan, en betydlig del af de mindre för- 

 mögnes vinlerföda. Här, der endast få erhållas, 

 fortares han vanligen stekt, med hvilken till- 

 redning dess fina och feta kött blir en verklig 

 läckerhet. 



Sill-Slägtet (Clnpea Lin.). 



Hvilket i afseende på individernas antal tro- 

 ligen är det största, har kroppen långsträckt och 

 temligen starkt Jwpt ryckt ; den afkullrade ryg- 

 gen har endast en fena_, och den starkt hop- 

 tryckta buken } en mer och mindre märkbar _, 

 sågtandad köl. Gäl hinnans strålar 8 a 12. 

 Qälbågarnej på indre sidan _, kamlikt t ändade ; 

 öfre käken har breda j på sidorna i kanten fint 

 taggigaj maxilarben. Sillen uppehåller sig i haf- 

 vet på djupare ställen och går, i stora skaror, 

 vissa årstider till grundare vatten, för att der 

 lägga sin rom. Dess egentliga uppehållsort kan 

 de rf öre icke vara mycket atlägsen från lekstället. 

 Hon går till nästan vid alla Skandinaviens ku- 

 ster, från Hammerfest i Finnmarken till några 

 mil söder om Torneå. På de närmast belägna 

 kuster, hvilka Sillen besöker, likna arterna hvar- 

 andra mest och bilda småningom, från Finn- 

 marken omkring hela Skandinavien till trak- 

 ten af Torneå, öfvergångar, hvilka förena de hvar- 

 andra så högst olika extremitelerua af arterna 

 till Clupea harengus, som äro kända under namn 

 af Hamme rf c st-sill och Finn- eller Bottenström- 

 jriing. Man kan således antaga, att hvarje trakt, 

 der Sill fiskas, besökes af en slam eller familj, 

 och att hvarje sådan familj är olika på hvarje 

 ställe. Den form af Sillen, som förekommer i 

 Östersjön, norr om Blekinge är känd under namn 

 af Strömming (Clupea me ni brås L.), och är egen t- 



