i4 



ii strålar h vardera, alla greniga och den andra 

 längst. Mellan kroppen och dessa fenor, sitter, 

 på båda sidor ett hvitt, afpelsadt och fjälligt 

 vidhängsle (apophysis). Analfenan har iS strålar, 

 af hvilka de fyra första äro odelade; den första 

 af dessa är mycket kort, den /±:de och 5:te 

 längst. Stjertfenan starkt inskuren, har 19 strål- 

 knippen då man börjar och slutar räkningen 

 med det längsta. 



Färg. Ryggen grönaktigt blå, sidorna silf- 

 verhvita. Under lektiden hafva hannarna 5 upp- 

 höjda, mjölkhvita knölar utåt h varje sida, två på 

 öfra och tre på undre sidan om sidolinien, hvil- 

 ka bilda räta linier. Sidolinien har äfven en li- 

 ka, ehuru mycket mindre tydlig och ofta omärk- 

 lig knölrad. Knölarne stå på fjällets rygg i form 

 af upphöjda linier. Buken är skinande, silfver- 

 hvit. Första ryggfenan grå med svarta fläckar. 

 Fettfenan gråblå. Bröstfenorna hvitgrå med fina 

 svarta punkter. Bukfenorna grönaktigt blåa med 

 ljusgråa strålar. Analfenan har lika färg. Stjert- 

 fenan blågrå. Iris silfverhvit. 



Vistelseort och lefnadssätt. Inom Skan- 

 dinavien uppehåller sig Siken så väl i Nord- och 

 Östersjön som slörre insjöar inne uti landet, hvil- 

 ka hafva gemenskap med hafvet. Mot norden 

 går han troligen nog högt upp. Prof. Zetter- 

 stedt såg den vid Jukkasjärvi. Hr v. Wrigi-it 

 vid Karesuando i Torneå Lappmark. Dess lef- 

 nadssätt är föga olikt laxens; lik denna, stiger 

 han under lektiden upp utur djupet, och skall 

 derunder äfven iakttaga en viss ordning. I denna 

 Skärgård stiger han från djupet, der han tillbringat 

 vintern, på samma tid då strömmingen leker. 

 Han följer då strömmingsstimmen och förtär 

 dess rom. Då denna tid är förbi återgår han 



