3 



Faber JYaturgesch. d. Fisch. Islands p. 1 56. 

 Cuv. Regn. Anim. 2. p. 3o2. — Nilsson Prodro- 

 mus Ichtkjologicc Scaridinavlccö p. 2. 



Beskrifn.: Kroppen tjock, hoptryckt, med 

 medelmåttigt stora, mycket fint refflade fjäll. 

 Ryggen afkullrad, rak; buken föga bred. Hufvu- 

 det slätt afspetsadt, hoptryckt, nästan viggfor- 

 migt och litet i jemförelse med kroppen. Gapet 

 stort. Då munnen är tillsluten framskjuter nosen 

 framom den undre käken. JNäsborrorna halva en 

 dubbel öppning, och ligga närmare ögonen än 

 näsan. Ögonen på hufvudets sidor äro små och 

 runda; pupillen, som är rund bakåt, har framåt 

 en trubbig vinkel. Tänderna i både öfre och ne- 

 dre käken äro stora, runda och fasta; mellan dem 

 äro några smärre rörliga. Vid sidan af gommen 

 sitta två rader starka tänder, mellan hvilka, längst 

 fram finnas 2, 3 eller 4 mindre. På öfre och 

 nedre sidan i svaljet, sitta några fina, inåt böjda 

 tänder. Tungan, som är tjock, b vit , broskaktig 

 och fri, har 5, 6, 7 &c. hvassa, inåt krökta län- 

 der. Sidolinien fullkomligt rak, ligger ryggen 

 närmare. Ryggfenorna tvenne, den främre har 

 1 5 strålar af hvilka de två första äro små och 

 enkla, de öfrige i spetsen greniga, den %:de och 

 5:te längst; de två sista sitta mjrcket lätt till- 

 sammans. Andra ryggfenan är endast en skinn- 

 flik utan strålar. Biöslfenorna hafva i4 strålar 

 hvardera, af hvilka den första är längst och en- 

 kel, de ofriga i spetsen greniga, den sista minst. 

 Bukfenorna med 10 strålar hvardera, af hvilka 

 den första och andra längst, de ofriga mycket 

 starka och greniga i spetsen, den sista minst. 

 Det första eller minsta slrålbenct är vid basen 

 enkelt; men icke taggigt i spetsen. Vid öfre de- 

 len af denna fena, linnes ett stort, fjälligt vid- 



