77 



vätbindes jemt på vattnets bekostnad. Antager 

 man då t. ex. i fluorkiselkalium, att detta är 

 sammansatt efter det enklaste förhållandet emel- 

 lan elementernas atomer, så skulle sammansätt- 

 ningen uttryckas med KF + SiF 2 , i h vilken for- 

 mel atomen af kisel är tagen i~ gång så tung, 

 som vi vanligen beräkna den, och kiselsyran be- 

 stode då af i atom kisel och i atomer syre. Öf- 

 verflyttas sedan denna beräkning till den all- 

 männaste på vårt jordklot förekommande kemi- 

 ska förening, som är fältspaten, så skulle för- 

 hållandet emellan beståndsdelarnes atomer deri 

 blifva =K 2 Si 3 +Al 2 Si 9 , d. ä. lerjordssilicatet i fält- 

 spaten skulle bestå af 2 atomer basis och 9 ato- 

 mer sj T ra , hvilket bland hittills uppdagade före- 

 ningssätt aldrig förekommit, och kan således be- 

 traktas för så föga sannolikt, att det tjenar så- 

 som bevis, att, i fluorkiselföreningarne, elemen- 

 terna icke kunna vara sammanparade i det enk- 

 la atomförhållande, som ofvananförde formel fö- 

 reter. Huru de anses sammansatta, då kiselsy- 

 ran antages =Si, är bekant. Ville man påstå 

 att det rätta skulle utmärkas af det förhållande 

 emellan syreföreningarne och fluorföreningarne, 

 som gåfve de relativt enklaste atomtalen hos bå- 

 da, så skulle kiseljorden bestå af en atom af 

 h vardera elementet, och fluorkiseln innehålla en 

 atom kisel mot en dubbel atom fluor; men der- 

 vid blifver det lika ovanligt att 1 atom fluorka- 

 lium skall upptaga 2 atomer fluorkisel, äfvensom 

 i fältspaten, der kalits atom vore förenad med 

 3, och lerjordens med g atomer kiselsyra, in- 

 träffade ett föreningssätt, som saknar motsvarig- 

 het. Här stanna vi säledes alltid i ovisshet. 



Hos boron deremot är förhållandet alldeles 

 omvändt. Borfluorföreningarnes sammansättning 



