9' 



hvilketdera ämnet är i öfverskotl tillsatt; men 

 ett öfverskott af endera är för saltets anskjutning 

 nödvändig eller af förmånligt inflytande, och kri- 

 stallisation samt färg skilja dessa lätt ifrån sjelf- 

 va saltet. Man kan derföre äfven på hyft blan- 

 da qvicksilfver-chlorid och koppar-chlorid till en 

 upplösning af kalium-chlorid och likaväl erhålla 

 saltet fullkomligen anskjutet. Är koppar-chlori- 

 den i öfverskott tillsatt, synas kristallerna hafva 

 större glans och vara med mera fullkomligt speg- 

 lande ytor bildade. Saltet har äfven en stor be- 

 nägenhet att eftlorescera, och bildar sålunda gan- 

 ska vackra dendriter, i tunna blad, visande sig 

 med olivegrön färg, och hvilka, då chloro-hydrar- 

 gyratet eller koppar-chloriden äfvenledes efilore- 

 scerar jemte det, formerar på sidorna af glaset ve- 

 getationer med särskilta nuancer af grönt, de 

 herrligaste man bland saltefflorescenser kan se. 



Kristallformen utgöres af en rättstående rhom- 

 bisk prisma, sorn genom afstympning äfven bil- 

 dar 6-sidiga och io-sidiga prismer. Fig. i och 2 

 föreställer de särskilta modifikationerna af kristall- 

 figuren, på hvilken, då den är enklast, endast 

 ytorna P, M förekomma, bildande grundformen. 

 Enligt mätningar, verkställda af Öfver-Intendenten 

 Nordenskiöld , är P — M=go°, M — M= locf^o', 

 n — rc = 70°5', och p — p ungefärligen 112°. M — 

 1=1— M, och n — M=M — n. Ytorna blefvo 

 alla, med undantg af p — p mätta genom spegling. 

 En pyramid-yta hvilken är belägen emellan n 

 och p, har någon gång förekommit, men har va- 

 rit så otydlig att den ej till sitt läge kunnat be- 

 stämmas. Dubbel-kristaller bildas stundom efter 

 en rörelsedirektion, vinkelrätt emot /, hvarigenom, 

 när den intermediära ytan tillika förekommer, en 

 inspringande vinkel synes på ytan p. 



