i °7 



der det en del finnes som parasiter på alla stör- 

 re alger, växa andra helst på en enda. Lami- 

 narierncij och den dem närslå g tade Scytosiphon 

 Filum, föredraga en sandig botten, der de fästa 

 sina rötter vid småstenarne, under det att Fucus- 

 arterna företrädesvis växa på klipporna. Några 

 arter af Calitliamnion förekomma på klipporna; 

 andra t. ex. C. repens ^ roseohtm >,._, Thuy oides, 

 fann jag endast på Furcellaria fastigiata. 



Odonthalia dentata^ Chondria clavellosa, 

 Callithamnion plumulcij Bryopsis arbuscula, upp- 

 drogos ifrån ett djup af 17 famnar. Sporochnus 

 aculeatus och viridiSj Ptilota plumosa, Sphcero- 

 coccus rubens m. fl. upptogos ifrån ett föga min- 

 dre. Deremot bekläda Mesogloia rubrcij Laminaria 

 fascictj FiLCUs-arterna med flere, klipporna i sjelf- 

 va vattenbrynet. De, som vanligen förekomma i 

 lågt vatten, förändras ofta ganska betydligt, när de 

 växa i djupet. Sålunda är Lyngbyes Chordaria 

 scorpioides ej annat än en på djupet växande ste- 

 ril form af Fucus nodosus *). 



Att vattnets sälta har ett stort inflytande 

 synes genast, om man jemför hafsvegetationen 

 vid stränderna af Norrige med den vid Balti- 

 ska hafvets kuster. En Fucus vesiculosus t. ex. 

 ifrån detta sednare haf är så förändrad, alt man 

 snarare skulle anse den för en egen art, än för 

 en förkrympt form. Men det är ej allenast in- 



*) Att detta är forhållandet, bevises icke blott af de 

 öfvergångar man finner dem emellan, utan äfven af 

 den inre strukturen. JF. nodosus består af ett eget 

 slags celluler, som ej allenast med bottnarne äro 

 hopfogade i rader, utan äfven genom särskilta sido- 

 tuber förenade med nästgränsande cellulrader, unge- 

 fär på samma sätt, som trådarne af en Zygnema 

 vid dess kopulation. Alldeles samma konstruktion 

 återfann jag hos Chord. Scorpioides Lyjigb. 



