128 



Den så behandlade återstoden löst i saltsyra 

 fälldes i vattenbads-digestion ined bernstenssyrad 

 ammoniak, som afskilde jernoxid. 



Ur den så fällda vätskan erhölls med kol- 

 syradt kali, efter ammoniaksalternas sönderdel- 

 ning och ammoniakens förjagande, nickeloxid , 

 som höll talkjord och litet manganoxid. Att åt- 

 skilja talkjord och nickeloxid är ytterst svårt och 

 kanske icke möjligt med full precision. Sedan jag 

 funnit att oxalsyrad ammoniak, äfven som lös- 

 ning i ättiksyra och behandling med svafvelbun- 

 den vätgas af den med ammoniak neutraliserade 

 lösningen, icke gaf nöjaktigt resultat, begagnade 

 jag den glödgade oxidens digestion med utspädd 

 salpetersyra, som lemnar det mesta af oxiden 

 oupplöst, lösningens fällning med vätesvafladt 

 svafvelammonium , vätskans silning och afdunst- 

 ning, samt salpetersyrans bortbränning för att er- 

 hålla talkjorden, hvars vigt afdrogs från den ge- 

 mensamma af nickeloxid och talkjord. Nickelfri fås 

 ej talkjorden på detta sätt, men det spår den q var- 

 håller, inflyter ej väsendtligt på resultatet. Talk- 

 jorden är efter glödgning igenkänlig från annan, 

 hvit återstod efter bränning, på sin egenskap att 

 återställa den blå färgen på rodnadt lakmuspapper. 



E. Den i A olösliga delen af meteorstenen, 

 som blifvit behandlad först med saltsyra och se- 

 dan i kokning med kolsyradt na tron, sönderdela- 

 des i olika försök på 3 olika vägar, antingen ge- 

 nom bränning med kolsyrad baryt, eller med 

 kolsyradt natron, eller också genom behandling 

 med fluorvätesyra. 



Bränning med kolsyrad baryt. Brända mas- 

 san, som utsattes för en mycket sträng kolungs- 

 hetta, var ej smält. Dess färg hade blifvit grå. 

 Gelatinerades med saltsyra såsom vanligt. Kisel- 



jorden 



