i4o 



olikt det af meteorstenen frän Blansko; men de 

 resultat, som vid analysen erhållits, liknade så de 

 nu anförda, att jag ansåg denna öfverensstäm- 

 melse böra eftersökas hos andra. Meteorstenen 

 från Macedonien höll meteorjern, hvari fanns 6 

 p. c. kobolthaltig nickel, mycket svafveljern, och 

 det omagnetiska var delbart i 47^ P- c - lösligt 

 och 52i p. c. olösligt mineral. I det lösliga höl- 

 lo baserna mera ån lika syre med kiseljorden, 

 ända till i \ gång så mycket. Det är ganska tro- 

 ligt att detta är en följd, snarare af inblandadt 

 svafveljern och magnetisk jernmalm, än af ett så 

 basiskt silikats närvaro. Det olösliga utgjordes af 

 silikater af talkjord, jernoxidul, kalkjord, alkali 

 och lerjord, hvari kiseljordens syre är i gånger 

 basernas *). Den andra analysen* 5 ') var anställd 

 på ett meteorjern funnet i Böhmen, innehållande 

 jern 92.473, nickel 5.667, kobolt 0.235 med spår 

 af svafvel och en olöslig förening af fosfor med 

 jern och nickel. 



Den frågan var alltså ganska naturlig: äro alla 

 meteorstenar blandade af nickel jern och svafvel- 

 jern med silikater af talkjord och jernoxidul lös- 

 liga i syror, och silikater af dessa, äfvensom af 

 kalkjord, lerjord och alkali olösliga deri, jemte 

 chromjern och tennmalm; är vidare meteorjernet 

 alltid tennhaltigt, alltid blandadt med fosfor- 

 föreningar? 



Mina föregångares analyser besvara icke des- 

 sa frågor. Howard hade väl åtskilt nickeljernet 

 och svafveljernet från den omagnetiska bergarten, 



*) I afhandlingen står, att syret är lika, hvilket är en 

 redactions-inadvertens; ty syret i kiseljorden är 1 3.6 

 och i baserna sammanräknad! 6.5. 



t+ ) Ib. i832, p. 106. 



