i5 9 



ket anställdes med anda till 7.742 grammer Pal- 

 lasjern. 



Dä all gasutveckling i värme upphört, ehu- 

 ru vätskan ännu höll mycket fri syra, afhälldes 

 det klara från en återstod, som bestod dels af ett 

 fint, kollikt ämne; dels af små metallgiänsande 

 korn och flittror, på h vilka ny saltsyra var utan 

 verkan. De upptogos på ett urglas, tvättades och 

 torkades på glaset, för att vid ett blifvande för- 

 sök på en kolhalt, vara fri från allt ludd af sil- 

 papperet. De vägde 0.087 ' e ^' er 0.48 af en procent. 



Jernlösningen oxiderades med salpetersyra, 

 blandades med kaustik ammoniak till dess ätten 

 stor del af jernoxiden utfallit och utfälldes sedan 

 i värme med bernstenssyrad ammoniak. Det kla- 

 ra frånsilades, och återstoden utkoktes i flera om- 

 gångar med vatten, hvartill sattes litet salmiak 

 och litet bernstenssjnad ammoniak, hvarefter den 

 togs på filtrum och tvättades. Tvättvattnen af- 

 dunstades och lades till den först genomgångna 

 vätskan, hvarefter det hela i korkad flaska blan- 

 dades med en lösning af svafvelnatrium (IVaS 5 ) 

 och lemnades till dess vätskan klarnat och var 

 rent gul, hvarefter svafvelmetallen togs på filt- 

 rum. Det genomgångna sönderdelades med salt- 

 syra, hvars öfverskott afdunstades, hvarefter den 

 silade upplösningen försattes med en blandning 

 af ammoniak och fosforsyradt nation. Den grum- 

 lades icke genast, men efter någon stund hade 

 ett storfjälligt salt fällt sig, som liknade fosfor- 

 syrad ammoniak-lalk, det uppsamlades, tvättades, 

 glödgades och blef svart. Det befanns vara huf- 

 vudsakligen fosforsyrad mangan, som i glödgnin- 

 gen öfvergått till basiskt oxidsall. Fullt talkjords- 

 fri var den väl icke, men jag har i resultatet be- 

 räknat den såsom mangansalt. Den vägde 0.028 gr. 



