« 7 o 



tillsats af salpetersyra , jeiule jernet och nickeln. 

 Då det gedigna jeinet upplöses, affalla derifran, i 

 syror olösliga, foslöi metaller, af b vilka en del va- 

 rit jemt utblandade med jernet, och afskilja sig i 

 lätta, svarta kåfvor, som likna kol, en annan del 

 afFaller i små, tunga, metallglänsande kristaller, 

 som visa det egna förhållande, att vissa af deras 

 sidor likna brottytor, då andra äro riktiga kri- 

 stallytor. Det svarta pulvret brinner i syrgas, 

 ger dervid ett ringa spår af kolsyregas. Den 

 egentliga förbränningen tillhör metallerna och fos- 

 foren. Det är utan allt tvifvel att kristallerna 

 äro fosforeta af jern , nickel och magnesium uti 

 bestämda förhållanden, men mina analyser dera 

 äro ännu så ofullkomliga, att dessa föreningars rik- 

 tiga sammansättning icke kan slutas deraf. Det 

 förslå steget har varit att bestämma att sådana 

 fosforföreningar verkligen finnas i meteoi jernet. 

 Det andra blir, då tillräckligt material for en nog- 

 grann undersökning slår alt få, att bestämma de- 

 ras precisa sammansättning. 



2:0 Svafveljeni. Detta är icke svafvelkis; 

 knappast är det magnetkis, utan troligen det svaf- 

 veljern, som innehåller 1 at. af hvardera bestånds- 

 delen. Deraf kan man förklara dess ringa ma- 

 gnetiska polaritet och den stora häftighet, h var- 

 med det af syror under utveckling af svafvelbun- 

 det väte sönderdelas. På de meteorstenar jag un- 

 dersökt, har jag icke funnit det i skilda delar, utan 

 så inblandadt med bergarten, att jag icke kun- 

 nat få kännedom om dess utseende. Det bidra- 

 ger troligen till meteorstenarnes mörka färg. Det 

 kan, såsom redan Howard anmärkt, aldrig fullt 

 utdragas med magneten , emedan det vid rifnin- 

 gen fäster sig vid och färgar delarne af det hår- 

 dare pulvret. Howard analyserade svafveljern ur 



