.8. 



derlili af henzoesyradt alkali, så biet denna fäll- 

 ning mindre färgad, än sned jernoxidsalter äl- 

 van ligt. Genom ganska ofullkomliga försök trod- 

 de han sig liafva funnit, att denna fällning, jem- 

 te jernoxid innehöll lennoxid och ceroxidul. Att 

 den sednare icke varit hvad v. Holger förmodat, 

 inser man genast deraf, att han afskilt och vägt 

 den i form af ceroxidul, hvilken det är omöjligt 

 att framställa i isolerad form, emedan den för- 

 vandlas i tvättning till gult oxidhydrat och i 

 glödgning till röd oxid, i hvilket fall färgförän- 

 dringen påmint om att skrifva oxid för oxidul. 

 Hvad tennet beträffar, så är dess närvaro, af hvad 

 jag i det föregående anfört, visserligen sannolik; 

 men v. Hor.GF.it. har i stället för det lätta och 

 osvikliga profvet att reducera till tennkorn fot- 

 blås rör, bestämt det att vara tenn på den grund 

 att oxiden blef olöslig genom glödgning, och att 

 dess upplösning fälldes gelatinos och hvit af zink. 

 Men dessa egenskaper har tennoxiden gemensamt 

 hade med lerjord och zirkonjord, hvilken sedna- 

 re tillika har den egenskapen att fällas af svaf- 

 velsyradt kali lika som ceroxidul. Dessa jord- 

 arter fällas också af benzoesyradt alkali ur en neu- 

 traliserad lösning. I alla hänseenden förtjenar v. 

 Holgers iakttagelse om beskaffenheten af fällnin- 

 ningen med benzoesyradt alkali att blifva före- 

 mål för en ny undersökning. 



I hänseende till de enkla kroppar som blif- 

 vit funna bland meteorstenai nes elemeuter, så ut- 

 göra desse just jemt en tredjedel af dem som på 

 jorden hittills blifvit uppläckte. De äro: 



SyrCj, såsom beståndsdel af metalloxidcr och 

 jordarter. 



Väte., i den lösliga organiska föreningen i 

 stenen från Alais. 



