2() 



hvarandra, men ej af deras absoluta storlek, sA 

 måste nu afståndet emellan tvenne punkter pä 

 abscissaxeln, som svara emot tvenne unclulations- 

 längder, som stå till hvarandra i ett gifvet för- 

 hållande, vara oberoende af det motsvarande sup- 

 ponerade värdet på — , och således lika stort längs 



hela kroklinren. För att undersöka, hvilka ab- 

 sorbtions-fenomener som böra inträffa i ett spe- 

 ctrum, hvars yttre gränsers undulationslängder, 

 (rödt och violett), förhälla sig till hvarandra så- 

 som i,58: i, uppritar jag ett spectrum (Fig. 2) 

 hvars längd är log. i,58, och hvars afdelningar, 

 rödt, gult, grönt o. s. v. intaga längderna: 



T yttersta rödt T qr. mellan rödt och erult 



Lo", , Lo<r. — , 



gr. mcllanrödt och gult ° gr. mellan gult och grönt 



o. s. v. Om jag nu till en början supponerar 

 distancen b mellan de reflekterande ytorna vara 

 mycket liten, t. ex. ~ af röda ljusets undula- 

 tionslängd, så blir det mot röda ljuset svarande 



värdet på —=20. Jag lägger nu Fig. 2 på Fig. 



1 på det sätt, att röda ändan inträffar på 20, 

 och ser att hela den delen af kroklinien som 

 svarar mot spectrum ligger nära maximum, hvar- 

 af jag slutar, att den kropp som gör ib = — af 

 röda undulationslängden, måste föga absorbera 

 ljuset, eller vara genomskinlig, och absorbera 

 alla färgerna i det närmaste lika mycket, d. v. 

 s. synas ofärgad. 



Supponera vi nu ib vara något större, t. ex. 

 = 1 af röda ljusets undulations-längd , så bör Fig. 



2 läggas så att röda ändan inträffar på /\, då vi 

 se att hela spectrum ligger nära intensitetens mi- 

 nimum, men att den violetta ändan ligger delta 

 minimum närmast; vi sluta då, att kroppen är 



