33 1 



Så länge vi antaga ib mindre än 3 å 4 gån- 

 ger röda ljusvågens längd, så få vi endast ett 

 ställe af spectrura absorberadt, eller ock båda 

 ändarne. Öka vi ytterligare ib, d. v. s. flytta fig. 

 2 än längre framåt, så se vi att flera maxima 

 och minima infalla inom speclrum, och ju fler, 

 ju större ib antagas vara; och om vi antaga 

 2&=o,oo4 Engelska tum så få vi ungefärligen 

 samma antal absorbtioner som af iodgasen. 



Jag har försökt att artificielt åstadkomma det 

 slags retardationer som absorbtions-fenomenerna 

 förutsätta, och har derigenom lyckats att på ett 

 högst enkelt sätt åstadkomma snart sagdt hviiket 

 absorbtions-fenomen jag behagat. Det enklaste 

 sätt att verkställa detta försök , och tillika det 

 jag funnit bäst lyckas, är följande: Ett stycke 

 af en tunn glimmerskifva bojes så att den bil- 

 dar en vertikal, cylindrisk yta, och ett ljus 

 placeras på något afstånd, och i lika höjd med 

 densamma. Det ljus som reflekteras från den cy- 

 lindriska ytan, till mitt öga, måste nu synas i 

 form af en fin, vertikal lysande linia. Detta ljus 

 är till en del reflekteradt från elimmerns främ- 

 re sida, och till en del, en eller flera gånger från 

 dess baksida, och detta sednare är således retar- 

 deradt, relativt till det förstnämde ett stycke, 

 hvars storlek beror af glimmerns tjocklek. — Är 

 glimmerns tjocklek någorlunda betydlig i förhål- 

 lande till ljusvågornas längd, d. v. s. omkring 



och minimum da — är \, |, |, \, 



o. s. v.; d. v. s. under samma omständigheter som A. 

 Häraf följer, att hvad som hittills blifvit sagdt rö- 

 rande det genomgångna ljuset, gäller lika väl för 

 det reflekterade, så att kropparnes naturliga färg för 

 reflekteradt ljus, förklaras på samma sätt, som för 

 genomgånget. 



