002 



o, oo i tum och derutöfver, så synes det reflek- 

 terade ljuset vara alldeles ofärgadt. Men om det 

 brytes i färger genom ett prisma, och spectrum 

 betraktas genom en kikare, sa synes detta sed- 

 nare, äoda från det yttersta röda till det yttersta 

 violetta uppfyldt med alldeles svarta streck, h vil- 

 kas antal blir så mycket större, ju större glim- 

 merns tjocklek är. 



Sedan jag nu framställt huru man genom 

 antagande af en enda retarderande orsak, kan 

 förklara en stor mängd af absorbtions-fenomenerna, 

 skall jag söka visa, att man genom ytterligare an- 

 tagande af en eller annan dylik retarderande or- 

 sak, kan förklara alla de öfriga. 



Om vi antaga, att ljus med intensiteten a, 

 som underkastats inverkan af ett retarderande 

 medium, h vilket förändrat dess intensitet till 



4= - , underkastas en ytterli- 



2b 

 1— 2r s cos.27r. -J-+7- 4 



gare retardation, som ensam skulle hafva gifvit 

 det intensiteten så ar tyd- 



2b' 

 1— 2r' a .cos.27r.— — V r' 4 



ligt att resultanten Ä af båda retardationerna 

 måste blifva — — eller: 



2b' 



l—2r' s 27i. t-r"» 



X 



a/1— rjM.— 7-'") 8 

 A' — ^ { { (7). 



24 -\ / 25 



1— 2r 2 2^.--+r'4. \f \—2r'*2n. — + r' 4 



På samma sätt blir resultanten af 3:ne re- 

 tardationer : 



