33 7 



lations-teorien, blifva alla, med antagande af hvad 

 jag här ofvan framställt, högst lätta att förklara. 



I spectrum af ljus, som passerat genom oxal- 

 syradt chromoxidul-kali, blifva alla färger absor- 

 berade, med undantag af den röda, som innehål- 

 ler ett svart streck. Brewster anför såsom en 

 följd häraf, att denna kropp tillåter ethern att 

 fritt undulera för en röd stråle > hvars bryt- 

 n in g .förhållande i flintglas är 1,6272 } äfvensom 

 för en annan röd stråle hvars brytningsförhål- 

 lande är 1 j 62~4j under det att den alldeles icke 

 tillåter den att undulera för en mellanliggande 

 röd stråle hvars brytningsförhållande är 1 jÖ2y3. 



Under denna form framstäldt, synes detta 

 faktum visserligen såsom ett paradox. Det för- 

 klaras åter ytterst lätt om vi antaga 2:ne retar- 

 dationer, den ena ungefärligen lika med det rö- 

 da ljusets undulationslängd och den andra större, 

 t. ex. 10 gånger så stor. Intensitets-cnrvan blir, 

 till följe af den förstnämde, af formen dB (Fig. 

 4) och af den sednare af formen CD; resultan- 

 ten måste således få karakteren af EF; tänka vi 

 oss nu GfJ såsom gräns för ögats känslighet, så 

 få vi ett spectrum, fullkomligen likt det beskrifna. 



De fenomener som uppkomma i spectra af 

 färgade lågor, stå påtagligen i sammanhang med 

 förevarande ämne, och kunna på samma sätt 

 förklaras som absorbtions-fenomenerna. Men 

 utom suppositionen af retardationer måste vi 

 här kunna antaga en annan, den nemligen, 

 att vissa lågor endast generera ljus af vissa un- 

 dulationslängder, eller åtminstone der det gene- 

 rerade ljuset ligger inom vissa gränser, som äro 

 närmare hvarandra än det röda och violetta. Åt- 

 skilliga fenomener i färgade lågors spectra upp- 

 komma endast af denna orsak. Så är t. ex. fal- 



Å". V. Acad. Handl. 7834. 22 



