33 9 



öppningen, så fås ett fullständigt spectrum; och 

 ju närmare lågans midtel kommer öppningen, ju 

 mer tilltager spectrum i glans, hvaremot det 

 orangea strecket mer och mer aftager. Jag slu- 

 tar härutaf, att den inre lågan gifver ljus af alla 

 möjliga undulations-längder, hvaremot den yttre 

 endast ger ljus af en enda, d. v. s. ett fullkom- 

 ligen homogent ljus. Om vi betrakta en ljuslåga 

 genom ett prisma utan att låta ljuset gå genom 

 någon fin öppning, så få vi naturligtvis ett ore- 

 digt spectrum, innehållande alla färger; men uti 

 detta spectrum, finna vi en fullkomligt tydlig 

 orange bild af hela ljuslågan, uppkommen af det 

 homogena ljuset i den } r ttre lågan. 



Föres ljusbilden så att endast den nedre, 

 blåa delen faller på öppningen, så finna vi, att 

 spectrum endast innehåller det violetta, blåa och 

 gröna ljuset. Men derjemte finna vi 3:ne ganska 

 tydliga och reguliert placerade maxima, för hvil- 

 kas förklarande vi måste antaga en retardation 

 af omkring 10 å 12 ljusvågslängder. 



Ett af de mest egna af denna sorts spectra 

 är utan tvifvel det som uppkommer af ljus från 

 brinnande sprit i hvilken man upplöst koppar- 

 chlorid. Detta spectrum är uppfyldt af ljusa 

 streck, på det sätt ordnade, att de alltid förekom- 

 ma parvis med ett smalt svart streck mellan sig, 

 under det att de olika paren äro skilda från 

 hvarandra genom bredare, på det sätt som Fig. 

 5, KL utvisar. 



För att förklara detta fenomen, behöfver 

 man blott antaga 2:ne relardationer, af h vilka 

 den ena är dubbelt så stor som den andra, och 

 att den mindres maxima inträlFa på den störres 

 minima. Genom den förra blir intensitels-cur- 

 van af formen AR, af den sednare af formen 



