34a 



utvisar. Ljuset från en lampa C, koncentreras 

 medelst ett större solglas D på den ena af de 

 cylindriska ytorna, A, som reflekterar detsamma 

 på ytan B, från hvilken det vidare reflekteras 

 till prisman E. Genom en flyttbar skärm, F, 

 hindras ljuset från lampan att falla på ytan B, 

 och genom en annan dylik skärm G, bortskym- 

 mes det ljus som eljest skulle reflekteras från 

 ytan A till prisman. Genom vridning af de bå- 

 da cylindriska ytorna omkring deras axlar, kan 

 jag nu gifva de båda retardationerna h vilket in- 

 bördes förhållande jag behagar, och på detta sätt 

 snart sagdt till oändlighet variera de uppkom- 

 mande absorbtions-fenomenerna. Mycket små re- 

 tardationer (t. ex. sådane som äro mindre än en 

 undulationslängd) kunna icke på detta sätt åstad- 

 kommas, emedan det icke gerna är möjligt att 

 gifva glimmern den dertill erforderliga graden af 

 tunnhet. Men för att äfven kunna framställa så- 

 dane fenomener som förutsätta små retardationer, 

 begagnar jag mig af färgade vätskor, som äro in- 

 neslutna i ett cylindriskt rör mellan tvenne glas- 

 skifvor, h vilkas inbördes afstånd jag efter behag 

 kan ändra. Med en röd absorberande vätska och 

 ett stycke glimmer, har jag fullkomligen efter- 

 gjort så väl iodgasens spectrum, som det som 

 uppkommer genom absorbtionen i oxalsyradt 

 chromoxidul-kali. Till en viss grad kan man äf- 

 ven vid dessa försök låta qvantiteterna r, och 

 r' variera och således förändra de svarta strec- 

 kens bredd i förhållande till de ljusas. Härtill 

 erfordras endast att låta ljuset falla på den cy- 

 lindriska ytan under olika infalls-vinklar. Det 

 är nemligen tydligt, att förhållandet mellan det 

 ljus som reflekteras från den första ytan och det 



