35 1 

 samt antager ~— = 1*', och c = 1 p', så blir : 



c=d'{pi— 1)=|3'(w+a- — |) hvarafmrrr^- + I, och 



således: c=- — ^ (ia). 



När c är gifven är det lätt att bestämma 

 skillnaden å emellan undulationslängderna för 

 tvenne minima, som ligga bredvid hvarandra, 

 nemligen Y och y — £; ty om man antager: 



db= *> och ms-Or-r*)- sä »*» *--$ 



och * = £; (,3). 



På samma sätt blir, för en annan undula- 

 tionslängd r', Y= — ,; följaktligen ti: Y= J—.-.JLL, 



O c+y'' > ö c+y c+y' 



1 



Om c är någorlunda betydlig, så blir 



i det närmaste lika med -, och således i det 



c+y 



närmaste S:&'=r 2 :r' 2 (i4)» 



hvilken formel kan tjena till att jemföra de ob- 

 serverade fenomenerna med de beräknade. 



Den lokal, i hvilken jag hittills verkställt 

 mina försök, lemnade mig ej tillfälle att göra nå- 

 gon säker uppmätning af de fixa linierna i sol- 

 spectrum, h vilket är det enklaste sättet att be- 

 stämma relationen mellan refrangibiliteten och 

 undulationslängderna, emedan man då kan be- 

 gagna Fraunhofers .noggranna uppmätningar i 

 detta afseende. Jag har derföre endast slutat 

 mig till undulationslängderna efter mitt ögas be- 

 dömmande af den motsvarande färgen; de upp- 

 mätningar jag hittills gjort kunna derföre endast 

 betraktas såsom ungefärliga, h vårföre de ej heller 

 nu anföras. De hafva icke desto mindre alla 

 gifvit mig en bestämd öfvertygelse om identite- 



