35; 



liar varit länge bekant. Man använder nemligeri 

 kram, med Ii Let vatten befuktact, snö, eller, om 

 sådan ej kan erhållas, annan snö, som blifvit öf- 

 vergjutcn med så mycket kallt distilleradt vat- 

 ten, att massan är hälft genomskinlig, eller slut- 

 ligen, i brist på snö, fint sönderstött, rifven el- 

 ler med ett h vasst eggjern afskafvad is, som li- 

 kaledes med distilleradt vatten befuktas. Då 

 termometern här uti nedsättas, och man noga iakt- 

 tager, att ej blott kulan, utan äfven så störde], 

 som möjligt, af röret mellan kulan och punkten, 

 der qvicksilfver-kolonnen stannar, nedsänkes uti 

 snön, samt efterser, att kulan ofverallt är i kon- 

 takt med det afkylande medium, så finner man, 

 vid försökets flerfaldiga repetition , kolonnens än- 

 da alltid på samma ställe och således fryspunk- 

 ten säkert bestämd. Härvid vore således ingen- 

 ting att ytterligare tillägga, så vida det ej ännu 

 återstod, att å röret med yttersta noggranhet 

 beteckna eller utsätta verkliga lä£*et af den så- 

 lunda fullkomligt fixa nollpunkten. Föga eller 

 intet vore i sjelfva verket vunnit genom den un- 

 der nyssnämde vilkor erhållna temperaturens oför- 

 änderlighet i naturen, om man ej sökte, att skarpt 

 å instrumentet beteckna dess indikation vid den- 

 samma, d. v. s. en punkt på rörets yta , der det 

 mot dess längd vinkelräta plan, som tangerar ko- 

 lonnens ända, skär ytan. Det vanliga nyttjade 

 medlet, att utmärka läget med en ombunden sil- 

 kestråd eller ett diamantstreck, är påtagligen för 

 jrrossiert, för att kunna komma i Fråga. Det sätt, 

 hvarpå jag förfarit var följande. 



Sedan å termometer-röret ett mycket fint 

 diamantstreck blifvit dragit, vinkelrätt mot röret, 

 hvar som helst, i granskapet af nollpunktens 

 läge, uppmättes afståndet jnellan detta och dia- 



