362 



qvicksilfverkolonnen stående tili samma höjd i 

 röret. Utsattes termometern emellanåt för strän- 

 gare köld, blefve vid dessa tillfällen volym-för- 

 minskningen betydligare. 



Att i sjelfva verket en ringa tryckning uti- 

 från kan åstadkomma en genom qvicksilfverko- 

 lonnens uppstigande i kulan genast tillkännagif- 

 ven förminskning af kulans volym, derom kan 

 man lätt öfvertyga sig, om man mellan fingrar- 

 ne fattar kulan, sedan den blifvit omgifven med. 

 en dåligt värmeledande kropp t. ex. med fler- 

 dubbelt papper, på det att fingrames värme ej må 

 ineddela sig åt kulan, och man sakta trycker denna, 

 emedan hvarje tryckning straxt åtföljes af kolon- 

 nens förlängning. Ett ytterligare och mera di- 

 rekt bevis härföre är älven det, att en lufttom 

 termometer, som har flere grader under noll 

 och uti hvilken således qvicksilfret vid vanliga 

 temperaturer står högt uti röret, angifver, då den 

 hålles vertikal, ett mindre grad-antal, än då 

 den hålles horizontel. Att för öfrigt glasets tjocklek 

 uti kulan äfvensom dennes form härvid äger in- 

 flytande, är klart; och man har också hos ter- 

 mometrar funnit, att nollpunktens flyttning är olika, 

 allt efter som glaset är mer eller mindre tjockt 

 och kulan sferisk eller cylindrisk. Man skulle 

 visserligen kunna göra kulan så tjock i godset, 

 att nollpunkten ej ändrade sig, men härigenom 

 blefve termometern så litet känslig, att den för 

 de flesta undersökningar vore oduglig. 



Genom instängandet af luft uti röret, skulle 

 man kunna förekomma skalans flyttning. Detta 

 ändamål kunde dock endast derigenom uppnås, 

 att röret sättes i förening med en reser voir, fylld 

 med torr luft, och så stor, att hela invändiga 

 volymen af röret vore högst obetydlig i jemfö- 



