366 



den, säkert beräknas, återstod dock ännu en svå- 

 righet i afseende på sjelfva sättet, att uttaga kok- 

 punkten, hvarvid ej fick förbises, att samma 

 temperatur, som meddelades åt kulan, äfven må- 

 ste meddelas åt hela den delen af röret, uti 

 h vilken qvicksilfret uppsteg. Denna omständig- 

 het är påtag ligen af den största vigt; ty, om 

 kulans temperatur vore == ioo°, och rörets =t, 

 och det, för mera enkelhets skull, antages att 

 nollpunkten vore vid sjelfva kulan, så blifver, 

 emedan qvicksilfrets apparenta dilatation i glaset 



för hvarje grad =£^> den temperatur, som an- 



gifves, då blott kulan neddoppas i vattnet: 



= 9S 44 + o ,oe56.£ 



i stället för ioo°, och desto mindre ju mindre 

 t är. Om t antages per medium vara t. ex. 

 = 5o° så blefve temperaturen endast =qc) ,22 

 och således felet = o°, r j8. Cavendisii, som först 

 fastade uppmärksamhet härå, föreslog äfven det 

 sedermera brukade sättet, att upphetta röret. 



Hvad som i afseende på upphetlningssätlet 

 genast inses, är att det ej kan vara likgiltigt 

 till hvad djuplek termometern nedsänkes uti 

 vattnet, ty temperaturen tilltager med djupet, 

 så, alt, då den vid ytan svarar mot barometer- 

 höjden = /i, den, vid djupleken = e, svarar emot 



en barometer höjd =h + ~—, der 1 3,6 = qvick- 



silfrets grav. spec. Kulan får således endast hål- 

 las tätt under vattenytan, och, då röret äfven 

 skall hafva samma temperatur, synes, vid för- 

 sta påseendet, ej annat medel vara derlill, än 

 att läsrsra hela termometern horisontel under 

 vattnet, hvilket dock för afläsningen, m. m. 

 skulle medföra fiere ölägenheter. Cavendish fann 



