w 



delningar. Men då kalibern, med högst få un- 

 dantag, är olika på olika ställen af h varje rör, 

 måste en noggrann undersökning anställas om ka- 

 liberns variationer, för att härutaf kunna erhålla 

 rörets hela volym mellan o och 100 uppdelad 

 uti 100 lika volymsdelar. Flere särskilta me- 

 toder hafva härtill blifvit uppgifne, h varibland i 

 synnerhet de af Gay-Lussac, Bessel, Hällström 

 och Egen förtjena att nämnas. 



Gay-Lussac föreslog, att flytta en afskild 

 liten qvicksilfverkolonn af livad ringare grad- 

 värde som helst, långs utåt röret sålunda, att 

 den bakre ändan af kolonnen alltid kom efter 

 flyttningen, att stå på det ställe, der den främre 

 ändan förut stod, och att noga med ett diamant- 

 streck på röret beteckna h varje ställning, h vari- 

 genom man således finge röret uppdeladt uti ett 

 visst antal lika volymer, hvilkas värde utaf hela 

 volymen mellan o och ioo man sedermera ge- 

 nom interpolation bestämde och hvilka man slut- 

 ligen delade uti mindre. Denna metod förutsät- 

 ter möjligheten, att kunna flytta en mindre ko- 

 lonn af t. ex. 5° eller io°; h vilket dock, i fall 

 rörets kaliber är något fin, ej låter verkställa sig. 

 Den äger dessutom den hufvudsakliga bristfällig- 

 het, att den nyttjade mindre kolonnen endast 

 kan till sitt gradvärde sluteligen bestämmas ge- 

 nom i) det större antal gånger, som den närmast 

 innehålles uti hela volymen mellan o° och ioo , 

 och 2) den qvantitet, h varom detta antal är 

 större eller mindre än nämde volym. Vid h varje 

 flyttning begås nemligen ett fel, derigenom , att 

 kolonnen ej så noga kan inställas, som den bor- 

 de, och detta fel blifver möjligtvis så många gån-^ 

 ger förstoradt, som omflyttningar ske, hvarige-» 

 nom den sålunda n dubblade kolonnen kommer- 

 att slutligen utvisa en märkbart större eller min* 



