38a 



Härigenom fås visserligen gradvärdena af de 

 efter hvarandra följande lika stora längderna a 

 med någorlunda säkerhet, i fall röret ej är sär- 

 deles ojemt och &', &", &c., äro små qvantiteter. 

 Men är detta ej händelsen, så kan denna metod 

 leda till felaktiga resulta ter, emedan &', g", &c. icke 

 i sjelfva verket äga det gradvärde, om röret är 

 betydligare ojemt, som de enligt afläsningen på den 

 i lika långa delar uppdelade skalan synas äga. 

 Så t. ex. kan ^ längdegrad vid 20 verkligen 

 vara = o°,5 eller -~ af hela volymen mellan 

 o° och ioo°, men vid 6o° endast utgöra o°,^6 

 eller -| § . Detta betyder visserligen mindre vid 

 bestämmandet af gradvärdet utaf hvarje enskild 

 gradlängd a, ehuruväl det härvid äfven äger in- 

 flytande, såsom man ser af expression på värdet 

 af oc; men det betyder deremot mycket vid be- 

 stämmandet af gradvärdet utaf flere sådane sam- 

 manlagda gradlängder. Man har t. ex. gradvär- 

 det af de 3 första a eller: 



fl'+ a "+/' = 3j-( 6 '+ £ "+r) 



= 300 _ h-3i > + g//+g ,„ N + l/ gIV+gV+&c+g(w) v 

 n n v ' n v ' 



hvarutaf tydligen synes, att felet blifver desto 

 betydligare, ju mera ett större antal af g', s" &c. 

 afviker i verkligt gradvärde från hvad de, efter 

 afläsningen på skalan, synas äga. Man skulle väl 

 tycka, att felet kan förminskas derigenom, att 

 kolonnens längd så afproportioneras, att g', g", &c. 

 allesammans blifva mycket små; men detta är 

 endast möjligt, då röret är mycket nära cylin- 

 driskt, ty, i motsatt fall, blifva värdena af g', g", 

 &c. alltid sins emellan betydligt olika. 



Sedan härigenom gradvärdena a, a", &c. af de 

 konsekutiva lika stora skallängderna a äro funna, 



