383 



erhålles gradvärdet utaf ett ringare gradantal b 

 på skalan derigcnom, att ytterligare en kolonn 

 afskiljes, som är om b längdegrader kortare än 

 a. Det är tydligt, att, efter samma princip, alla 

 skal-längder = b, härmed kunna till deras grad- 

 värde bestämmas, sä vida man iakttager, att b 

 utgör en subinultipel af ioo. Så t. ex. vid en 

 termometer, livars kalibrering Hällström i sitt 

 ofvannämde arbete anför, afskildes först en ko- 

 lonn af omkring 20 , och sedan en af nära 1 5°, 

 hvangenom gradvärdet af hvarje femte längde- 

 grad erhölls. 



Det kan ej nekas, att denna metod, utom 

 förtjensten, att kunna nyttjas vid en redan fär- 

 diggjord termometer, äfven äger den, att, vid 

 sjelfva an vändningen, ej fordia mycken tid, eme- 

 dan endast tvenne kolonner behöfva åtskiljas för 

 undersökningen. Af denna orsak bör den äfven 

 följas, då röret är någorlunda jemt, och en stör- 

 re noggranhet ej erfordras. Skall deremot ter- 

 mometern konstrueras med all möjlig precision, 

 så anser jag denna metod ej vara antaglig af det 

 skäl jag nyss anfört, och detta så mycket mera, 

 som, för att erhålla en till finare värmebestäm- 

 melser tillförlitlig termometer, man nödvändigt 

 måste söka att erhålla hvart och ett af elemen- 

 terna (frys- och kok-punktens läge samt kaliberns 

 ojemnhet) säkert bestämd på finare q va 11 1 i tet, 

 än ilen utgör, för hvilken man vill att instru- 

 mentet skall svara med fullkomlig pålitlighet. 

 Om man t. ex. åstundar hafva termometerns in- 

 dikationer säkra på g : ö grad, så är det ej nog, 

 att hvarje af de 3 elemcnterna är säkert på ~ , 

 utan man måste reducera de möjliga felen hos dessa 

 till ännu mindre, och om möjligt till öfver -±- 

 grad, på det, att, i fall dessa fel addera sig ; till— 



