3go 



Mikroskopet är ett och samma, som det ofvan- 

 före beskrifna. 



För att afskilja en kolonn, nyttjar jag det 

 vanliga sättet, att upphetta den delen af röret, 

 der afskiljningen skall ske, så starkt uti lågan 

 af ett ljus eller spritlampa, att en liten portion 

 qvicksilfver förvandlas i gas. Befinner man vid 

 pröfningen, att den sålunda erhållna kolonnen, 

 såsom det i de flesta fall händer, ej äger den 

 erforderliga storleken, fastskrufvas, det oaktadt, 

 termometerröret vid kalibrerings-instrumentet, 

 och, sedan man sett huru många delar på ska- 

 lan eller streck kolonnen bör göras längre eller 

 kortare, föres denna med största varsamhet mot 

 ändan af den återstående qvicksilfverpelaren, hvar- 

 vid, med högst få undantag, det inträffar, att de 

 ej fullkomligt sammanfalla, utan lemna ett tom- 

 rum vid periferien af kontakts-ytan. Detta tom- 

 rum förblifver oförändradt på samma ställe af rö- 

 ret, h varom man lätt, medelst mikroskopet, kan 

 ofvertyga sig. Man efterser nu vid hvilket streck 

 kolonnens öfra ända står, h varefter mikroskopet 

 härifrån flyttas så många streck, som kolon- 

 nen bör afkortas eller förlängas. Skall förkort- 

 ning ske, behöfver man endast med en i sprit 

 doppad bomullstapp befukta kulan, hvarvid, 

 under afkylningen qvicksilfret passerar under 

 det nyssnämda tomrummet, utan att delta fyl- 

 les, så vida instrumentet ligger alldeles stilla. 

 I det ögonblick kolonnens öfre ända visar sig 

 uti mikroskopet midt öfver det inställda strecket, 

 gifver man åt instrumentet en hastig men liten 

 lutning, så att kulan kommer uppåt, h varigenom 

 kolonnen åter frånskiljer sig, och äger i det när- 

 maste den åstundade längden. På ett alldeles 

 analogt sätt förfares, då kolonnen skall förlän- 



