4o8 



den undre hålåderu, hvilken straxt före öf- 

 vergången i atrium, genom tillkomsten af de 

 stora lefverblodådrorna, betydligen ökats i vidd. 

 Ingången af undre hålådern, och den delen af 

 högre atrium, som man kan anse som en fortsätt- 

 ning af denna åder, öfvergå i hvarandra under en 

 nästan spetsig vinkel, eller bilda, om man betrak- 

 tar dem som continuum, en stark krökning, eller 

 ett knä, hvars stående arm är vena cava, och den 

 liggande armen början af atrium. Just i vecket 

 af detta knä är valvula Eustachii belägen. Den- 

 na valvel har icke saknats på något af de friska 

 hjertan jag undersökt, men undfaller som oftast 

 vid dissektioner, då man uttager hjertat utan sam- 

 manhang med lefvern. Den liggande armen, el- 

 ler konvexiteten af detta knä, kommer just att lig- 

 ga under ändan af venstra atrium; då den v'^^, 

 som här är gemensam för begge atria är helt 

 tunn och så till sägande enkel, så kan man ock 

 med skäl säga , att venstra atrium här lägger sig 

 öfver största delen af den undre bålåderns myn- 

 ning, hvarföre samma åder ock fått sin rätta öpp- 

 ning åt sidan, vänd mot höger. Den vägg, som 

 sålunda ligger öfver mynningen af undre hålå- 

 dern, utgores af förmaks-skiljeväggens nedre del 

 och motsvarar det ställe som hos fostret intogs af 

 foramen ovale, med sin limbus och sin valvel. 

 Då detta ställe är ännu tunnare än den öfriga 

 delen af septum, och infattningen eller limbus bil- 

 dar högre bräddar, så har man oriktigt kallat det 

 fossa foraminis ovalis. Jag säger oriktigt, emedan 

 detta ställe i naturlig ställning ej bildar någon 

 fossa, utan en konvexitet emot högre förmaket öf- 

 ver mynningen af vena cava, till följe af venstra 

 atrii form och ställning, såsom ofvanföre är vi- 

 §adt, Då delen bör hafva ett namn, och då den 



