4'4 



forcerande till och med kan plötsligen ådraga 

 döden? så faller sig svaret lätt af livad som för- 

 ut är anfördt; blodet från undre delen af krop- 

 pen upptryckes nemligen i för stor mängd, ha- 

 stighet och force till högra delen af hjertat, hvil- 

 ken icke med samma hastighet kan eliminera det- 

 samma genom lungornas kapillär-kärl o. s. v. 

 Derföre uppkommer ofta häraf hlodspottning, 

 någon gång ock blodqväfning (apoplexia pulmo- 

 nalis), men allra oftast de olika graderna af en 

 öfvergående oppression, som är det första teck- 

 net till abnorm utspänning af hjertats väggar. 

 Enligt hvad ofvan är sagdt måste styrkan af 

 blodets propulsion blifva så mycket större, ju 

 tätare musklernas tryckningar på ven-väggarne 

 följa på hvarandra, h. e. ju tätare muskel-rörel- 

 serna följa på hvarandra; eller, ju hastigare man 

 sålunda springer ett långt stycke väg utan att 

 hvila, ju hastigare man utan afbrott stiger upp- 

 för en mängd trappor, uppför en brant backe, 

 eller ett berg. Det är lätt att inse, det här 

 prässningen måste ökas liksom den i pumpspru- 

 tan, ju tätare slag man gör med häfstången som 

 drifver pumpverket. Vi kunna derföre enligt 

 hvad äfven förut är yttradt antaga, att under 

 vissa omständigheter och kanske oftare än vi vå- 

 gat ana, blodpelaren framkommer ur vena ca va 

 inferior i form af en strid stråle. Låtom oss nu 

 i sammanhang härmed tänka oss septum atrio- 

 rum såsom ett enkelt planum, som ginge rakt 

 ifrån vena cava superior till inferior; hvad skul- 

 le då blifva följden; jo den att blodet från ve- 

 na cava inferior insprutades i vena cava supe- 

 rior, hvars mynning är nära lika så stor samt 

 nära midtöfver belägen. Hvilken blefve då följ- 

 den af en sådan insprutning under ifrån? jo 



